Номер провадження: 33/813/1143/20
Номер справи місцевого суду: 496/2187/20 
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І. 
Доповідач Джулай О. Б.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя Джулай О.Б.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
потерпілого – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 25.08.2020, про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, –

встановив:

Оскарженою постановою  ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 85 грн., та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420,40грн.
Відповідно до оскарженої постанови,  ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона, 31.05.2020 о 12.40 год., перебуваючи у під`їзді будинку, пошкодила вхідні двері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом кидання шиферу, що призвело до їх деформації, чим порушила громадський порядок і спокій громадян. 
За цим фактом інспектором Біляївського ВП Будігаєм А.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 238557 від 31.05.2020 за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с. 3)
На оскаржену постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 25.08.2020 та закрити провадження у справі на підставі п. 1), 4) ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що не згодна з постановою, оскільки судом не з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме:
– відсутність та недоведеність складу адміністративного правопорушення, нездійснення Біляївським ВП ГУНП в Одеській області дій, щодо встановлення обставин, що мають значення для справи;
– складання шиферу біля дверей квартири ОСОБА_2 є необхідною обороною з метою захисту від посягань останнього, який перебував у стані сильного похмілля та пошкодив шифером двері ОСОБА_1 .
За таких обставин ОСОБА_1 просить в апеляційній скарзі скасувати оскаржену постанову та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, потерпілого, який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В силу вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, відповідальність настає за вчинення дрібного хуліганства, що може полягати у нецензурній лайці в громадських місцях, образливих чіпляння до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок передбачає врегульовану правовими та соціальними нормами систему відносин, правила співдружності та взаємоповаги до оточуючих.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, правил поводження в органах влади, інші дії, що порушують соціальні нормами.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок та спокій громадян.
При цьому, обов`язковою ознакою даного правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.
Відповідно до ст. 1 Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005, громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Водночас, з суб`єктивної сторони, правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, характеризується умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
Опис діянь, у вчиненні яких ОСОБА_1 визнана винною, відповідає диспозиції 
ст. 173 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  порушила громадський порядок і спокій громадян, перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності конкретизації місця вчинення адміністративного правопорушення. 
Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за наведених в оскарженій постанові обставинах, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: 
– протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 238557 від 31.05.2020; 
– письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який вказав, що він виявив пошкодження вхідних дверей своєї квартири, що були здійснені ОСОБА_1 ;
– фотокартками з пошкодженими дверима квартири, яка належить ОСОБА_2 , зокрема з вказаних фото вбачається, що шифер розкиданий біля дверей, а не складений, як зазначала ОСОБА_1 . 
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення норм процесуального права, оскільки не наведено мотивів відхилення або врахування того, що ОСОБА_2 вчинив лайку, штовхався та зірвав з ОСОБА_1 окуляри, жбурнувши їх на підлогу.
В матеріалах справи наявна постанова Біляївського районного суду Одеської області, від 25.08.2020, про притягнення  ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки він 31.05.2020 о 12:30 висловлювався нецензурною лайкою відносно ОСОБА_1 (а.с. 34), а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає безпідставними. 
Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що у судовому засіданні був допитаний в якості потерпілого – ОСОБА_2 , пояснивши, що він попросив ОСОБА_1 зібрати вказаний шифер, але остання відреагувала агресивно, висловлювалася в його адресу нецензурною лайкою. Після того, як ОСОБА_2 відніс шифер під двері квартири 
ОСОБА_1 , вона взяла та кинула його на двері, пошкодивши їх.
Крім того, до матеріалів справи долучені фото пошкоджених дверей ОСОБА_2 , де наявні уламки шиферу, які не складені, а лежать на підлозі в хаотичному порядку.
З огляду на зазначені обставини, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності належними та допустимими доказами обставин вчинення адміністративного правопорушення, шляхом кидання шиферу у двері ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає безпідставними.
Щодо доводів апеляційної скарги про визначення дій ОСОБА_1 як необхідна оборона, апеляційний суд вважає, що зазначені доводи є необґрунтованими з огляду на наступне.
Положеннями ст. 19 КУпАП визначено, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшовши вірного висновку, зазначивши, що ОСОБА_1 не діяла при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди.

Апеляційний суд вважає, що вищенаведеними доказами, які апелянтом не спростовані, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є доведеною.
Враховуючи вищевикладене при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду. Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.
Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
На підставі вищевикладеного під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 суддею апеляційного суду не встановлено неправильного застосування суддею першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Застосування районним судом стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується належними доказами, а постанова судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, –

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 25.08.2020, – залишити без задоволення.
Постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 25.08.2020, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                                         Джулай О.Б.