Ухвала
27 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 274/1142/20
провадження № 61-16615ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування протоколу та зобов`язання поновити на квартирному обліку, 
ВСТАНОВИВ:
4 листопада 2020 року подана касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, повний текст якої складено 28 вересня 2020 року.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі – ЦПК) України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку. При цьому Військова частина НОМЕР_1 не заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та не надає доказів, які свідчать про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, в тому числі доказів, що підтверджують дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, яка оскаржується. 
За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не відповідає зазначеним вимогам закону.  
Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою. 
За таких обставин Військовій частині НОМЕР_1 необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, і надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.
Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_1 заявив дві вимоги немайнового характеру (скасування пункту 5 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 31 липня 2019 року № 29 та поновлення на квартирному обліку).
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн).
Тому за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 3 363,20 грн (1 681,60(840,80*2)*200%). 
До касаційної скарги додано квитанції від 27 жовтня 2020 року про сплату заявником судового збору в загальному розмірі 1 681,60 грн, що не відповідає встановленому законом.
За таких обставин заявник має доплатити судовий збір у розмірі 1 681,60 грн
(3 363,20-1 681,60), про що надати відповідний документ.  
Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів – УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) – UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету – 22030102, найменування податку, збору, платежу – «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року залишити без руху. 
Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків. 
Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження. 
У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                         С. О. Карпенко