ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/5799/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н. Г. - головуючого, Жукова С. В., Огородніка К. М.

за участю секретаря судового засідання Громак В. О.

за участю представників: ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвоката Мельника М. В., ПрАТ "Міські інвестиції" - адвоката Фрідмана О. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 
у справі № 910/5799/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"
до Приватного акціонерного товариства "Міські інвестиції"
про відкриття провадження у справі про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство                  ПрАТ "Міські інвестиції".

В обґрунтування заяви зазначено, що ПрАТ "Міські інвестиції" не спроможне виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за кредитним договором від 03.08.2016 № 095, укладеним між ПАТ «Діамантбанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», та боржником» на загальну суму 9 408 351,77 грн, з яких      6 770 000,00 грн - сума простроченої заборгованості за кредитом, 2 638 351,77 грн - сума простроченої заборгованості за відсотками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі №910/5799/20 (суддя Івченко А. М.) відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції».

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство                ПрАТ "Міські інвестиції", місцевий суд визнав доведеними обставини щодо наявності у боржника перед кредитором заборгованості на заявлену суму, а також дійшов висновку про відсутність визначених в ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 (колегія суддів: Доманська М. Л. - головуючий, Пантелієнко В. О., Верховець А. А.) ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції».

Постанова мотивована тим, що станом на дату звернення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство банкрутство та на час винесення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції» вимоги кредитора свідчили про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, зокрема, у справі №910/18454/19 за позовом ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про стягнення з ПрАТ «Міські інвестиції» заборгованості за кредитним договором від 03.08.2016 №095 на загальну суму 9 408 351,77 грн. У зв`язку з чим апеляційний суд зазначив про помилковість висновків місцевого суду щодо відсутності визначених  в ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства підстав для відмови ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції». Крім того, у постанові Північного апеляційного господарського суду зазначено, що боржник у судовому порядку оспорює правочин щодо уступки ПАТ «Діамантбанк» права вимоги за кредитним договором від 03.08.2016 № 095 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням апеляційного суду, ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 скасувати та залишити без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі №910/5799/20.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство у зв`язку із наявністю між сторонами спору про право, що вирішується у порядку позовного провадження, не врахувавши викладені в постанові від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц правові висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї. 

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Пєсков В. Г., Огороднік К. М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 28.07.2020.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 16.10.2020, враховуючи перебування судді Пєскова В. Г. у відпустці автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Жуков С. В.,           Огороднік К. М.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.10.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі №910/5799/20, розгляд справи призначено на 25.11.2020.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 09.11.2020 надійшов відзив ПрАТ «Міські інвестиції» на касаційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», в якому боржник просить суд касаційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 909/5799/20 без змін.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н. Г., пояснення представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.08.2016 між                              ПАТ «Діамантбанк» та ПрАТ «Міські інвестиції» було укладено Кредитний договір №095, відповідно до якого з 03.08.2016 до 01.09.2017 включно банк відкрив боржнику кредитну лінію у розмірі 6 770 000 грн.

ПАТ «Діамантбанк» неодноразово надсилав боржнику повідомлення із вимогами погасити заборгованість за договором кредитної лінії від 03.08.2016 № 095.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 було відкрито провадження у справі № 910/18454/19 за позовом ПАТ «Діамантбанк» про стягнення з ПрАТ "Міські інвестиції" заборгованості у розмірі 9       408 351,77 грн за договором кредитної лінії від 03.08.2016 № 095.

За наслідками електронного аукціону від 30.01.2020 ПАТ «Діамантбанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» уклали договір від 27.02.2020 № GL20N015737 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за договором кредитної лінії № 095 від 03.08.2016, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника, заставодавця (майнового поручителя) та поручителя зазначених у Додатку № 1: за договором кредитної лінії від 03.08.2016 № 095, укладеним між ПАТ «Діамантбанк» та ПрАТ «Міські інвестиції», з урахуванням усіх додаткових угод до цього договору; за договором застави майнових прав від 03.08.2016 №095/1, укладеним між ПАТ «Діамантбанк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Контадор» з урахуванням усіх додаткових угод до цього договору; за договором поруки від 02.11.2016 № 095/2, укладеним між ПАТ «Діамантбанк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Контадор» з урахуванням усіх додаткових угод до цього договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2020 у справі                             № 910/18454/19 позивача ПАТ «Діамантбанк» замінено на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Як зазначено у оскаржуваній постанові, станом на день розгляду апеляційним судом справи № 910/5799/20 провадження у справі № 910/18454/19 за позовом ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про стягнення з ПрАТ «Міські інвестиції» заборгованості у розмірі 9       408 351,77 грн за договором кредитної лінії від 03.08.2016 № 095 не було завершено, справа перебувала на стадії підготовчого провадження.

Крім того, Північний апеляційний господарський суд встановив, що ухвалою Господарського суду міста Києва 09.06.2010 було відкрито провадження у справі №910/3955/20 за позовом ПрАТ «Міські інвестиції» до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ПАТ «Діамантбанк» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 27.02.2020 № GL20N015737; при цьому боржник звернувся до суду із цим позовом ще до винесення ухвали про відкриття провадження у справі про банкруство ПрАТ «Міські інвестиції».

Згідно з положеннями ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити, зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду, відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Відповідно до ч. ч. 1- 3, 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство визначені в ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства. Так, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю «грошового зобов`язання» боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Підставою для відмови у відкритті провадження у справі положення ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.

Правова позиція аналогічного змісту викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного суду в постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20.

У постанові від 23.06.2020 у справі № 910/1067/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що достатнім є сам факт наявності у господарському суді двох спорів про право, результати вирішення яких можуть вплинути на розмір заявлених вимог ініціюючого кредитора. Неврахування судами факту існування двох спорів про право, є такими помилками, які порушують принцип пропорційності господарського судочинства. 

При цьому, у суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з такими особливостями позовного провадження як: пред`явлення позову, можливість подання зустрічного позову, склад учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та встановив суд апеляційної інстанції в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/18454/19 за позовом ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", яке є правонаступником                                        ПАТ «Діамантбанк», до ПрАТ «Міські інвестиції» про стягнення заборгованості у розмірі 9       408 351,77 грн за договором кредитної лінії від 03.08.2016 № 095.

В оскаржуваній постанові також зазначено, що станом на час розгляду справи апеляційним судом справа № 910/18454/19 перебувала на стадії підготовчого провадження.

Тобто на момент звернення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство та на час постановлення ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції» дійсний обсяг грошових вимог кредитора - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» вирішувався у порядку позовного провадження в іншій справі.

Відтак апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що на час звернення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції» та на час постановлення судом першої інстанції ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство вимоги кредитора свідчили про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки апеляційного господарського суду про скасування ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі банкрутство та прийняття нового рішення, яким відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції».

Щодо аргументів ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про те, що апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 13.05.2020 не врахував, що провадження у справі № 909/3955/20 за позовом ПрАТ «Міські інвестиції» до                   ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсним договору про уступку права вимоги відкрито лише 09.06.2020, тобто після відкриття Господарським судом міста Києва провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції» слід зазначити наступне.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, в основу рішення про відмову ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції» Північний апеляційний господарський суд поклав висновок про наявність між сторонами спору про право, що розглядається у межах позовного провадження у справі № 910/18454/19 за позовом ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" до ПрАТ «Міські інвестиції» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 03.08.2016 № 095, провадження у якій було відкрито до постановлення Господарським судом міста Києва ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Міські інвестиції», що є достатньою самостійною підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство та, як правильно зазначив апеляційний суд, помилково не взято до уваги судом першої інстанції.

Посилання заявника касаційної скарги на неврахування судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц колегія суддів відхиляє, оскільки у справі № 305/2082/14-ц судами вирішувався спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, у постанові від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц Велика Палата Верховного Суду вирішила відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема ст. 88 Закону України "Про нотаріат", викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 у справі № 640/5240/13-ц (провадження № 6-27цс15).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 305/2082/14-ц дійшла висновку про те, що сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Отже, правовий висновок, наведений у справі № 640/5240/13-ц від якого Велика Палата Верховного Суду відступила у постанові № 305/2082/14-ц від 15.02.2020, стосується виключно застосування положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не стосується застосування положень ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20.

Відтак, зазначені ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення процесуального права.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними ПрАТ «Міські інвестиції» у відзиві касаційну скаргу, оскільки вони ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та нормах чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/5799/20 прийнята судом відповідно до фактичних обставин, вимог матеріального та процесуального права і підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги. 

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" - залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі №910/5799/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                            Ткаченко Н. Г. 

Судді                                                                                                        Жуков С. В.

                                                                                                            Огороднік К. М.