ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1976/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 грудня 2020 року
                                                                                           м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Мандарин Квадра» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Мандарин Квадра» (далі - позивач, ТОВ «Золотий Мандарин Квадра») до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 1, ГУ ДПС у м. Києві) та Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2, ДФС України) з вимогами про визнання протиправними та скасування рішення комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05 листопада 2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання копій документів, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, яким оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, рахунки/фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків;    документів щодо підтвердження відповідності продукції з посиланням на необхідність підкреслення тих документів, яких надано не було.
Разом з тим, за твердженнями позивача будь-яких зрозумілих підстав для прийняття оскаржуваного рішення у контролюючого органу не було, відсутність яких саме документів стало підставою для зупинення реєстрації податкової накладної позивачу не відомо.
Наголошуючи на тому, що всі операції з контрагентами фактично виконані та підтверджені первинними документами, позивач вважає, що перешкоди для зупинення реєстрації податкової накладної відсутні, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року позов ТОВ «Золотой Мандарин Квадра» задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві №977867/32931937 від 05 листопада 2018 року щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 405 від 14 листопада 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотой Мандарин Квадра»; зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати у день надходження в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 405 від 14 листопада 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотой Мандарин Квадра».
Не погоджуючись з винесеним рішенням суду першої інстанції від 24 червня 2020 року та його обґрунтуваннями, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Золотой Мандарин Квадра» відмовити повністю.
Зокрема, апелянт зазначає, що судом не враховано суттєві обставини у справі, не досліджені надані суду докази, враховано лише позицію позивача, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення незаконного рішення у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на загальні норми Податкового кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Постанова №117), а також на існуючу практику розгляду аналогічних спорів національними судами. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти поданих заяв та клопотань. Іншою ухвалою від 06 жовтня 2020 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 06 листопада 2020 року.
ТОВ ««Золотой Мандарин Квадра» подано відзив на апеляційну скаргу, з якого вбачаються заперечення на апеляційну скаргу, зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарги досліджувалися судом першої інстанції, їм надана правова оцінка в судовому рішенні, просить врахувати ті обставини, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем надано до матеріалів справи: копію рахунку на оплату №К00017325 від 13 листопада 2017 року, копію видаткової накладної №К00011443 від 14 листопада 2017 року, копію скрину з рахунку позивача та одночасно зазначає, що копії вказаних документів подавалися й до ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується матеріалами справи, проте до уваги відповідачем такі документи прийняті не були. 
Відповідачем 2до апеляційного суду 29 жовтня 2020 року подано клопотання про заміну ДФС України на належного відповідача - ДПС України в порядку правонаступництва. 
Вирішуючи заявлене клопотання по суті, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» №1200 від 18 грудня 2018 року утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України внаслідок реорганізації Державної фіскальної служби шляхом поділу.
Відповідно до абз.4 пункту 2 зазначеної постанови Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. 
Згідно      постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичних осіб публічного права територіальні органи Державної податкової служби, реорганізувавши деякі органи Державної фіскальної служби, у тому числі Офіс великих платників податків ДПС та реорганізовано Офіс великих платників податків ДФС шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДПС.
Так, з метою завершення здійснення зазначених заходів, Урядом прийнято      розпорядження № 682-р від 21 серпня 2019 року "Питання Державної податкової служби"    щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї  постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України"  функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.
Отже, вбачаються підстави для заміни учасника процесу - ДФС України (відповідач 2) в порядку процесуального правонаступництва на ДПС України.
Також колегія суддів зазначає, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до реєстру внесено запис про реєстрацію Головного управління ДПС у м. Києві, як юридичної особи публічного права (ідентифікаційний код 43141267). Зазначене дає підстави для заміни відповідача 1 - ГУ ДФС у м. Києві в порядку процесуального правонаступництва на ГУ ДПС України у м. Києві.
Відповідно до положень    статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України    у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає  на будь-якій стадії  судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.
Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до частини першої    статті 308 Кодексу адміністративного судочинства  України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року продовжено строк розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Мандарин Квадра» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії на строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи. 
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов замовлення ТОВ «Трубінвестбуд» (покупець), позивачем, як Продавцем передано Покупцю вироблений позивачем товар, а саме: поребрик (сірий, L100, w8, h20) у кількості 260 шт. (ціна без ПДВ - 54,70 грн. на загальну суму без ПДВ - 14    222,00 грн., здійснено поставку послуг транспорту на суму без ПДВ - 2    500,00 грн. Всього поставлено на 16722,00 грн. без ПДВ, ПДВ - 3344,40 грн. Вартість поставки з ПДВ - 20    066,40 грн.
Операція купівлі-продажу на зазначену кількість товару підтверджується рахунком на оплату № К00017325 від 13.11.2017, видатковою накладною № К00011443 від 14.11.2017 року,  виписки  № 393 від  14.11.2017  року з банківського рахунку, відкритому в ПАТ КБ «Айбокс Банк». Згідно видаткової накладної № К00011443 від 14.11.2017 року загалом передано товару на загальну суму 20    066,40 грн., у т.ч. ПДВ 3344,40 грн.
На підтвердження реальності фінансово-господарської операції купівлі-продажу товару, позивачем надано первинну бухгалтерську документацію, платіжні документи тощо. Також з метою підтвердження походження сировини (цементу, піску тощо), з якої  позивачем виробляється  переданий в межах замовлення на користь ТОВ «Трубінвестбуд» товар, а саме поребрик, позивач надав копії договорів з постачальниками, видаткових накладних, ТТН, залізничних накладні, рахунків на оплату, тощо.
Зазначені документальні докази містяться в матеріалах справи.
У зв`язку зі здійсненою ТОВ «Трубінвестбуд» оплатою 14.11.2017 року на загальну суму 20    066,40 грн. за товар в межах поставки згідно замовлення 00017325 від 13.11.2017 року та видаткової накладної № К00011443 від 14.11.2017 року позивачем сформована податкова накладна № 405 від 14.11.2017 за правилом  «першої події» - попередньої оплати, що одночасно супроводжувалось і поставкою виробленої позивачем продукції, що у свою чергу зумовлювало обов`язок позивача сформувати та зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.
Після направлення позивачем податкової накладної за № 405 від 14.11.2017 для реєстрації в ЄРПН,  30.11.2017  року засобами електронного зв`язку ним отримана  квитанція  (документ J1201009) про прийняття документу та  зупинення  реєстрації податкової накладної, у якій вказано, що податкова накладна не відповідає п. 6 «Критеріїв ризиковості платника податку», затверджених  наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567, а також запропоновано надати пояснення/документи достатні для прийняття рішення про реєстрацію п/н.
Такі пояснення  надано позивачем полдатковому органу 01 листопада 2018 року  для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, з додатками: копією податкової накладної № 405 від 14.11.2017, копією квитанції № 1, копією договору поставки/рахунку №К00017325 від 13.11.2017 року, копією скрину з клієнт-банку, копіями договорів оренди приміщень та обладнання та договорів з постачальниками сировини.
Однак, оскаржуваним рішенням Комісії ГУ ДФС у м. Києві від  05.11.2018  №      977875/32931937    позивачу  відмовлено  у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 405 від 14.11.2017 року. Підставою зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме:
договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, яким оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію, в інтересах платника податків для здійснення операції;
первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі, рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);
розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків;
документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності) наявність яких передбачено договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).
Водночас, в оскаржуваному рішенні  конкретно не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття позитивного рішення.
Оцінюючи спірні правовідносини, які склалися між сторонами, колегія суддів зазначає, що згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1  статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту  187.1. статті  187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Відповідно до  п. 188.1 ПК України  база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1. ПК України).
Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246        (Порядок №        1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог    Податкового кодексу України     в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до      п. 201.7. ПК України  податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.10 ПК України  також передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.                
Отже, обов`язком постачальника  робіт/товарів/послуг видати податкову накладну з урахуванням наведених вище вимог.
Відповідно до положень  ПК України (стаття 201)  чітко визначені підстави зупинення реєстрації податкової накладної.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами розгляду яких зазначена комісія приймає рішення про:
реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
В Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії  оцінки ступеня ризиків, достатніх для  зупинення  реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування  критеріям оцінки ступеня ризиків,  достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Зупиняючи реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган має у відповідній квитанції визначити  конкретний  критерій, що дає можливість платнику ПДВ визначитись  у розрізі  Критеріїв  з конкретним переліком  матеріалів, які слід надати. 
У даному випадку  контролюючим органом не визначено конкретного обсягу документів, яких не вистачає для прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної, що, відповідно,  унеможливлює  виконання позивачем вимог щодо надання певного переліку документів, тобто - за відсутності визначення контролюючим органом конкретного Критерію, визначеного п. 6 Критеріїв
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», яка втратила чинність 22 березня 2018 року,  підставами  для прийняття комісією ДФС рішення про  відмову  в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;
ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.
Станом на день прийняття оскаржуваного рішення (05.11.2018) діяли правила Порядку №117.
Позивач 01 листопада 2018 року направив контролюючому органу пояснення та документи, які  на думку колегії суддів у достатній мірі дають уяву та розуміння  характеру та обсягу господарської операції, що давало фіскальному органу підстави для прийняти рішення  про реєстрацію податкової накладної.
На спростування вказаних фактів виконання господарської операції (оплати та поставки) контролюючим органом доказів та обґрунтувань не надано.
При цьому, як вже зазначалося вище, у спірному рішенні відсутня конкретизацію документів, які мав надати позивач, але не надав.
Упродовж розгляду справи в суді першої інстанції, а також в апеляційній скарзі відповідачем 1  не наведено конкретних обставин    (в контексті характеру операції, періоду поставки), які б обумовлювали правомірне зупинення реєстрації податкової накладної та відмову у її реєстрації. 
У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня  конкретність  (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.
Колегія суддів також звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 наведено таку позицію: Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Відтак, оскільки в порядку виконання обов`язку, передбаченого ч. 2    ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем 1 не доведено законності та обґрунтованості спірного рішення, а наявні матеріали підтверджують як оплату, так і реальність господарської операції, з урахуванням належності спірної операції до об`єктів оподаткування, наявність у сторін угоди статусу платника ПДВ, відсутність обставин, які б перешкоджали видачі п/н та її реєстрації в ЄРПН, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що, як зупинення реєстрації п/н, так і подальша відмова у її реєстрації є протиправними, оскаржуване рішення є протиправним та правомірно скасовано судом першої інстанції та зобов`язано ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну датою її фактичного надходження.
Відповідно до    статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції  правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 24 червня 2020 року - без змін.
         Керуючись статтями  312,  316,      321,      322,      325,      329 Кодексу адміністративного судочинства України,  Шостий  апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року залишити без змін.
Підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                        Л.О. Костюк

                                                                                             О.Є. Пилипенко