ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року	Львів	Справа № 140/7225/20 пров. № А/857/10575/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гудима Л.Я.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року (прийняте в порядку письмового провадження за правила спрощеного позовного провадження у м. Луцьку суддею Волдінером Ф.А.) в адміністративній справі № 140/7225/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» до Головного управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,

                                                    В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (далі - ТзОВ «Волиньтабак», Товариство, позивач) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправною і скасувати постанову Головного управління Держпраці у Волинській області (далі - ГУ Держпраці у Волинській області, Управління, відповідач) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.04.2020 за № ВЛ-36/1646/АВ/ТД-ФС.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що висновок відповідача про допуск ним до роботи особи без укладання трудового договору, якого відповідач дійшов в ході інспекційного відвідування, не підтверджений належними та допустимими доказами. Зазначає, зокрема, що інспекційне відвідування проводилося за юридичною адресою Товариства: 43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1 і не здійснювалось за адресою магазину: м. Кам?янець-Подільський, вул. Шевченка, 15, де за припущенням було виявлено порушення вимог трудового законодавства. Жодного з одинадцяти працівників, які працювали в період з 28.10.2019 по 31.10.2019, коли за словами ОСОБА_1 він працював в магазині в м. Кам?янець-Подільський, в ході інспекційного відвідування опитано не було, натомість, опитано продавців Товариства, які працюють в м. Луцьку, і які жодної інформації про працевлаштування ОСОБА_1 в магазині в м. Кам?янець-Подільський надати не можуть.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ Держпраці у Волинській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ході інспекційного відвідування ТзОВ «Волиньтабак» зафіксовано порушення останнім вимог законодавства про працю, а саме: допуск працівника ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом власника або уповноваженого ним органу, і без повідомлення органів ДПС, що підтверджено поясненнями самого ОСОБА_1 і поясненнями працівників ТзОВ «Волиньтабак»   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також іншими доказами, у зв`язку з чим було винесено постанову та накладено на позивача штраф у розмірі 141 690 грн.

ТзОВ «Волиньтабак» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому вказало, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а доводи відповідача щодо незаконності судового рішення, викладені в його апеляційній скарзі, не грунтуються на положеннях законодавства; відповідач не наводить беззаперечного обгрунтування незаконності судового рішення із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права. Просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, ТзОВ «Волиньтабак» зареєстроване як юридична особа 29.09.1995. 
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Волиньтабак» здійснює господарську діяльність, а саме: оптова торгівля тютюновими виробами; оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);  роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.;  надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

17.01.2020 перший заступник начальника Управління Держпраці у Волинській області виніс наказ № 14-і “Про проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування” та направлення на проведення інспекційного відвідування за № 14, згідно яких направлено головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Мосійчук Тетяну Юріївну, номер службового посвідчення № 1646, у ТзОВ «Волиньтабак» з 20 по 31 січня 2020 року для проведення інспекційного відвідування з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю в частині щодо додержання законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, оплати праці. Згідно направлення підставою для здійснення державного контролю є звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю № п-357-з від 21.12.2019.

Актом інспекційного відвідування від 29.01.2020, складеним інспектором праці за результатами проведення інспекційного відвідування підприємства, зафіксовано порушення позивачем частини третьої статті 24 КЗпП України.
В акті зазначено, що інспекційне відвідування було почато 22.01.2020 та завершено 29.01.2020 за юридичною адресою ТзОВ «Волиньтабак»: вул. Карбишева, 1, м. Луцьк, Волинська область, 43023.
Під час проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування були відібрані пояснення 3-х працівників ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ).

Постановою Управління Держпраці в Волинській області № ВЛ-36/1646/АВ/ТД-ФС від 24.04.2020 ТзОВ «Волиньтабак» за порушення частини третьої статті 24 КЗпП України притягнуто до відповідальності і на нього накладено штраф у розмірі 141 690,00 грн.
У постанові зазначено, що в порушення частини третьої статті 24 КЗпП України позивачем допущено до роботи комплектувальником ОСОБА_1 без укладання трудового договору та повідомлення про прийняття працівника на роботу. 

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що факт допуску позивачем до роботи ОСОБА_1 без укладення трудового договору відповідачем не доведено, а відтак висновки щодо порушень позивачем законодавства про працю є такими, що побудовані на припущеннях та не підтверджені належними й допустимими доказами.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877), частиною четвертою статті 2 якого визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема: органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
За приписами частини одинадцятої статті 4 Закону № 877 плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 21.08.2019 (далі - Порядок № 823), відповідно до пункту 2 якого заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.
Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені пунктом 5 Порядку №823, відповідно до приписів якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема:
- за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
- за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.
Пунктами 16, 17, 18 Порядку № 823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.  Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (далі - Порядок № 509), відповідно до абзацу другого пункту 2 якого штрафи можуть бути накладені на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Як видно з оскаржуваної постанови, підставою для накладення на позивача штрафу було те, що під час його інспекційного відвідування інспектор праці встановив відсутність трудового договору (наказу), укладеного між ТзОВ «Волиньтабак» та ОСОБА_1 , про прийняття на роботу з 29.10.2019, що є порушенням Товариством приписів частин третьої статті 24 КЗпП України.

Трудовий договір, відповідно до приписів частини першої статті 21 КЗпП України, - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до частини першої статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП України).

Судом встановлено, що інспекційне відвідування позивача проведено на підставі звернення громадянина ОСОБА_1 від 04.11.2019, у якому останній повідомив, що працював без належного оформлення трудових відносин у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , яке надійшло до відповідача засобами поштового зв`язку.
Одним з торгівельних об`єктів позивача є оптово-роздрібний магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до табеля робочого часу в жовтні 2019 року в магазині працювало 11 працівників.
Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № BЛ 36/1646/АВ від 29.01.2020 складений головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Мосейчук Т.Ю. Проте, інспекційне відвідування чи перевірку магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де за зверненням ОСОБА_1 було виявлено порушення вимог трудового законодавства, проведене не було.
Жодного з одинадцяти працівників, які працювали в період з 28.10.2019 по 31.10.2019 в магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (за словами ОСОБА_1 він працював в магазині в м. Кам`янець-Подільський) в ході інспекційного відвідування опитано не було, натомість, опитано продавців Товариства, які працюють в м. Луцьку, і які жодної інформації про працевлаштування ОСОБА_1 в магазині в м. Кам?янець-Подільський надати не можуть.
Тобто, в Акті головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Мосейчук Т.Ю. викладено висновки на основі фактів, зазначених самим ОСОБА_1 .
Жодних інших доказів, які б підтверджувати допуск до роботи ОСОБА_1 без укладення трудового договору та порушення Товариством ч.3 ст.24 КЗпП України в Акті інспекційного відвідування не зазначено.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів вважає, що всупереч зазначеним приписам відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав достатніх доказів на підтвердження своїх доводів та правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року в адміністративній справі № 140/7225/20 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Н. В. Ільчишин