ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

20 жовтня 2020 року 
справа № 620/142/19
адміністративне провадження № К/9901/22539/20

Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Ханової  Р.Ф.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 
 
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормник" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормник" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у складі суддів Бєлової Л. В., Аліменка В. О., Безименної Н. В. 

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), у якому  просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27 грудня 2018 року №00004511400, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 991 949 грн (в тому числі податкових зобов`язань на суму 661 299 грн та штрафних санкцій на суму 330 650 грн), №00004531400, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1 170 993 грн (в тому числі податкових зобов`язань на суму 780 662 грн та штрафних санкцій на суму 390 331 грн), №00004551400, яким застосовано штраф у розмірі 50% в сумі 66 467 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 12 березня 2019 року у задоволенні позову відмовив повністю. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2020 року, ухваленою у порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Товариства задоволено частково, змінено мотивувальну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
4 вересня 2020 року до Верховного Суду як суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Товариства.

Внаслідок усунення недоліків касаційної скарги 30 вересня 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження за касаційною скаргою позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі №620/142/19 на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 та пункту 3 частини третьої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання. 

8 жовтня 2020 року справа № 620/142/19 надійшла до Верховного Суду. 

Скаржник просить задовольнити касаційну скаргу, скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі № 620/142/19 та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Відзив податкового органу на касаційну скаргу Товариства на адресу суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Основними засадами судочинства є зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи (пункт 8 частини другої статті 129 КАС України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (частина перша статті 293 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 307 КАС України про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

За правилами частини першої статті 310 КАС України (апеляційний розгляд справи у судовому засіданні) апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Згідно з частиною першою статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі:
1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;
2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання;
3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції ухвалою від 14 січня 2019 року відкрив провадження у справі № 620/142/19, призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (том 1, а. с. 2).

Чернігівський окружний адміністративний суд 12 березня 2019 року ухвалив рішення у відкритому судовому засіданні за участю учасників справи (том 2, а. с. 108).
Оскарживши рішення суду першої інстанції, позивач в апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити за участю представника Товариства (том 2, а. с. 37). Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу також виявив бажання взяти участь у розгляді справи в Шостому апеляційному адміністративному суді (том 3, а. с. 8 зв. бік).

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24 квітня 2020 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення суду першої інстанції (том 3, а. с. 142). 
Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження направлена на адреси учасників справи та вручена за довіреністю (том 4, а. с. 2, 3).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 24 квітня 2020 року призначив справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.

1 червня 2020 року суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, керуючись статтею 311 КАС України.

Так, частина перша статті 311 КАС України встановлює певні умови, за наявності яких суд може вирішити справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, а саме:
1) у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, в даному випадку і позивач, і відповідач виявили бажання взяти участь у розгляді апеляційної скарги;
2) у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в даному випадку суд вирішив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження та не повідомляв учасників справи про дату, час і місце судового засідання;
3) у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), в даному випадку рішення суду першої інстанції ухвалене за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні за участю представників позивача і відповідача, за своїми ознаками справу не можна віднести до справи незначної складності. 

Суд визнає, що у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження, передбачені статтею 311 КАС України. Вирішуючи справу без участі учасників справи, суд апеляційної інстанції позбавив, зокрема, позивача можливості довести суду переконливість своєї позиції на стадії апеляційного розгляду.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу в частині третій статті 2 та статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Принцип змагальності судового провадження охоплює собою право особи, крім можливості подавати власні докази, знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість знайомитись з матеріалами справи та робити з них копії, а також володіти відповідними знаннями (залучати професійного представника) та змогу коментувати представлені докази та пояснення у належній формі та у встановлений час. 

На сьогодні Європейським судом з прав людини сформовані вже сталі підходи до розуміння принципу змагальності як однієї з базових гарантій права особи на справедливий суд, що може та, певною мірою, повинна враховуватися судами України при розгляді справи та винесенні рішень.

У справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89).

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Суд дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, постанову ухвалив без повідомлення осіб, чим порушив право скаржника на справедливий апеляційний перегляд справи, а також принципи змагальності сторін, офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Наведене є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормник" задовольнити< Обсяг задоволення касаційної скарги (. / частково.) >

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року скасувати< Частина скасування (, / в частині,) > а справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Р.Ф. Ханова І.А. Гончарова   І.Я.Олендер