28.10.20
22-ц/812/1624/20
Справа № 480/1369/19 Головуючий у 1-й інстанції Терентьєв Г.В.
Провадження №22ц/812/1624/20 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.

П О С Т А Н О В А
 
Іменем України
28 жовтня 2020 року                                         м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючої: Ямкової О.О.,
суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В., 
із секретарем: Андрієнко Л.Д.,
за участю: представника заявника - ОСОБА_1 ,
боржника ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 ,         
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою 
ОСОБА_4 , 
яка подана в його інтересах
представником ОСОБА_1 , 
на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2020 року постановлену під головуванням судді Терентьєва Г.В. у приміщенні суду в місті Миколаєві з проголошенням її повного тексту о 9 годині 06 хвилині, по справі 
за заявою
ОСОБА_2 
про перегляд за нововиявленими обставинами
судового наказу, виданого 13 серпня 2019 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина, -

В С Т А Н О В И Л А: 
Судовим наказом, виданим 13 серпня 2019 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за заявою ОСОБА_4 , на його користь стягнуті аліменти з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку.
10 січня 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Коренко Т.В. звернулася в суд із заявою про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що між сторонами існує спір про місце проживання дитини та участь батька у його вихованні. Дитина проживає з матір`ю і за рішенням органу опіки та піклування від 3 грудня 2019 року зазначено про доцільність визначення місця проживання спільної дитини з її матір`ю ОСОБА_2 .
Заперечуючи проти задоволення заяви представник ОСОБА_4 - адвокат Демченко Н.В. надала письмові пояснення, у яких вказала на відсутність нововиявлених обставин, які б давали підстави для перегляду судового наказу, але не заперечувала проти наявності спору між сторонами стосовно спільної дитини, на підтвердження чого також надали письмові докази. 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2020 року заява ОСОБА_2 , подана в її інтересах адвокатом Коренко Т.В., про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами - задоволена, постановлено про скасування судового наказу від 13 серпня 2019 року із роз`ясненням права на звернення до суду у позовному провадженні.
При постановленні ухвали суд першої інстанції виходив з того, що підставою для перегляду судового рішення є обставини, які не були відомі заявнику, в тому числі виникли, після постановлення судового рішення, та при їх доведеності до відома суду вплинули б на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у своєму рішенні про стягнення аліментів. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її заяви, посилаючись на недоведення боржником факту про проживання з нею малолітнього сина. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник  ОСОБА_2  - адвокат Коренко Т.В. вважала її доводи необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.
За положеннями статті 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів, виданий на підставі пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України не підлягає скасуванню, але може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Боржник також може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. 
Згідно пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Під такими обставинами належить розуміти факти, а не нові або старі докази щодо обставин, які з`ясовувалися судом при вирішенні справи.
Разом з тим, при видачі судового наказу суд не досліджує докази та не встановлює обставин справи, а лише перевіряє підстави для видачі судового наказу, визначені у статті 161 ЦПК України, тобто під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті не розглядається.
Отже, процесуальним законодавством врегульовано скорочений порядок розгляду вимог про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, шляхом видачі особливої форми судового рішення - судового наказу (частина 1 статті 160, пункт 4 частини 1 статті 161 ЦПК України)
В такому разі обставини щодо фактичного місця проживання дитини не встановлюються, оскільки для їх з`ясування необхідно залучати іншу заінтересовану особу - орган опіки та піклування, як не встановлюються і обставини матеріального і сімейного стану сторін, а також судом не перевіряється обґрунтованість заявлених стягувачем вимог. Внаслідок чого право боржника на оспорювання розміру аліментів, що з нього стягнуті за судовим наказом, у подальшому регулюється можливістю його звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів без застосування процедури скасування судового наказу за його же заявою (частина 7 статті 170 ЦПК України), або за відсутності підстав для їх стягнення звернення із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами (частина 8 статті 170 ЦПК України), в тому числі за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі боржнику, як особі, яка звертається із заявою.
Отже, боржнику ОСОБА_2 на час видачі судового наказу не було відомо, та не могло бути відомо, про звернення із такою заявою її чоловіка ОСОБА_4 та надання ним на підтвердження своїх вимог акту про проживання дитини з ним, коли нею, як матір`ю дитини, надані інші письмові докази на підтвердження постійного проживання дитини з нею, що апріорі, виключало видачу судового наказу на користь заявника, так як ця обставина відноситься до істотних обставин справи.
Вирішення питання щодо місця проживання дитини, та способів участі батька у її вихованні, свідчить про наявність між заявником та боржником спору, до участі, у вирішенні якого, повинні бути залучені інші заінтересовані особи - орган опіки та піклування, що за змістом пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України виключає можливість видачі судового наказу про стягнення аліментів. 
Відтак, задовольняючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд правильно виходив з того, що на час видачі судового наказу, судом істотні обставини у справі не встановлювалися, а тому обставини щодо проживання дитини з батьком, яка є істотною обставиною у справі, не була і не могла бути відома боржнику, як матері дитини, з якою проживає дитина, у відповідності до рішення органу опіки та піклування. Тому така обставина може бути визнана істотною обставиною, що дає підстави для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.
За такого, в апеляційній скарзі не наведено доводів на спростування висновків суду першої інстанції, і, навпаки, викладені обґрунтування, які підтверджують наявність спору між заявником і боржником з визначення фактичного місця проживання дитини, що виключає підстави для розгляду питання про стягнення аліментів в порядку наказного провадження.
На підставі викладеного, судове рішення є законним і обґрунтованим, та таким, що не підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів 
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана в його інтересах представником ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.
Головуюча                                                  О.О.Ямкова                          Судді                                                        О.В.Локтіонова
                                                               С.Ю.Колосовський