Ухвала
 
20 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 638/16074/16-ц
провадження № 61-14938ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на постанову Харківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
08 жовтня 2020 року до Верховного Суду подано вищезазначену касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору за її подання у розмірі, передбаченому законодавством. Заявнику необхідно було доплатити судовий збір у розмірі 124 098,40 грн. Надано строк для усунення недоліку касаційної скарги до 16 листопада 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Вказану ухвалу заявник отримав 02 листопада 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
13 листопада 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на виконання ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року подало до суду касаційної інстанції  платіжне доручення від 10 листопада 2020 року № 2020 про сплату судового збору у розмірі 6 141,44 грн та пояснення, в яких зазначено, що заявлені позовні вимоги мають вартісне вираження у розмірі вартості предмета іпотеки.
В ухвалі Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року заявнику було роз`яснено, що зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі кредитного договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов (пункт 8.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18), а не з вартості предмету іпотеки, яка може бути більшою або меншою по відношенню до розміру грошових вимог позивача.
Ціна позову складається з сум грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на заставлене майно: сума боргу по основному зобов`язанню, пеня тощо (пункт 10.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
Частина четверта статті 263 ЦПК України покладає на суд обов`язок враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (підпункт 1 пункту 1 частини другої 
статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подання позову).
У відповідності до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Звертаючись з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, належить сума боргу за кредитним договором у розмірі 4 320 346,77 грн. Саме в цій сумі були задоволені вимоги позивача заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 
від 01 лютого 2018 року у справі. Отже, враховуючи характер та розмір позовних вимог, зміст судових рішень та доводи касаційної скарги, сума судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 129 610,40 грн (64 805,20 грн (1,5% від ціни позову) х 200 %).
З приводу відстрочення, розстрочення або зменшення розміру судового збору заяв від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду не надходило.
Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року заявником у повній мірі не виконано, недолік касаційної скарги не усунуто (всього сплачено судовий збір на суму 11 653,44 грн).
Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. 
Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не виконані, недолік касаційної скарги не усунуло, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на постанову Харківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотекиповернути заявнику. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        Є. В. Синельников