Ухвала
 
05 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 640/9165/19
провадження № 61-14705ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 3 310 057,63 грн,
ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у вказаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги - десять днів з дня вручення цієї ухвали, які 23 жовтня 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) усунуто.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України) зазначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду                                                        від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16 і відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема частини п`ятої статті 261 ЦК України. 
Касаційна скарга подана в строк передбачений статтею 390 ЦПК України, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків викладено клопотання про зупинення дії рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня                 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивовано тим, що виконання оскарженого судового рішення може призвести до порушення прав заявника та відчуження його власності, що у випадку можливого задоволення касаційної скарги та скасування судового рішення може ускладнити або унеможливити поворот виконання рішення.
Згідно статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Верховний Суд вважає, що подане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки заявником не наведено обставин, підтверджених певними доказами, щодо існування об`єктивної необхідності для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня   2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 3 310 057,63 грн.
Витребувати із Київського районного суду міста Харкова цивільну справу                             № 640/9165/19.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1  про зупинення дії рішення Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        І. О. Дундар
В. І. Крат