ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 листопада 2020 року           справа № 360/1454/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку  письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року (повний текст складено 13 липня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/1454/20 (суддя в 1 інстанції - Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 31.01.2020 № 481-сг, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                      В С Т А Н О В И В: 

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру в Луганській області (далі - відповідач), з такими вимогами: визнати протиправним та скасувати наказ від 31.01.2020 № 481-сг відповідача «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»; зобов`язати відповідача видати позивачу наказ про дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру, враховується в Ліснополянській сільській раді Марківського району Луганської області, орієнтованою площею 2,00 га у власність для ведення селянського господарства.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29 грудня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з письмовою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення  земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру, враховується в Ліснополянській сільській раді Марківський району Луганської області, орієнтовною площею 2,00 га у власність, для ведення особистого селянського господарства.
31 січня 2020 року відповідач прийняв Наказ № 481-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», згідно якого у задоволенні клопотання позивача було відмовлено без зазначення причини такої відмови. В наказі було зазначено, що позивачу відмовлено «до моменту здійснення заходів щодо припинення іншого речового права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач вважає зазначений наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 360/1454/20 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 31 січня 2020 року № 481-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2019 (вх. № Г-26/0/36-20 від 03.01.2020) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується у Ліснополянській сільській раді Марківського району Луганської області кадастровий номер 4422586600:18:007:0088 для ведення особистого селянського господарства, та про передачу земельної ділянки у власність, з прийняттям обґрунтованого рішення за наслідками розгляду цієї заяви; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Луганській області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 420,40 грн.
Не погодившись з таким рішенням, Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що земельна ділянка зазначена в заяві позивача (бажана земельна ділянка) входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером 4422586600:18:007:0088. В свою чергу, згідно даних Національної кадастрової системи та інформації Відділу у Марківському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 17.01.2020 № 34-12-0.20-42/106-20 земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 55,5904 га кадастровий номер 4422586600:18:007:0088, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Ліснополянській сільській раді Марківського району Луганської області - перебуває в оренді ПП ОСОБА_2 згідно договору оренди землі від 19.04.2006, який зареєстрований в Марківському реєстраційному офісі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2006 за №-225866040640000079 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.11.2017 номер запису про інше речове право 23466831 (зі змінами додаткова угода від 15.11.2012 до договору оренди землі від 19.04.2006 за № 225866040640000079). Крім того, встановлено, що наказом Головного управління від 23.07.2019 № 1545-сг «Про припинення дії договору оренди землі укладеного з ПП ОСОБА_2 » договір оренди землі від 19.04.2006, який зареєстрований в Марківському реєстраційному офісі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2006 за № 225866040640000079 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.11.2017 номер запису про інше речове право 23466831 (зі змінами додаткова угода від 15.11.2012 до договору оренди землі від 19.04.2006 за № 225866040640000079) припинено у зв`язку із смертю ОСОБА_2 та відсутністю свідоцтва про право на спадщину щодо успадкування права оренди. Та в свою чергу, станом на дату розгляду заяви позивача не здійснено державну реєстрацію припинення іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від імені Головного управління на вказану земельну ділянку.
Зважаючи на викладене, на думку відповідача, ним в силу приписів вище зазначених положень законодавства України, не можуть вчинятися дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 4422586600:18:007:0088 до моменту припинення іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору оренди землі від 19.04.2006, який зареєстрований в Марківському реєстраційному офісі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2006 за № 225866040640000079 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.11.2017 номер запису про інше речове право 23466831 (зі змінами додаткова угода від 15.11.2012 до договору оренди землі від 19.04.2006 за № 225866040640000079) або за відсутності погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, що перебуває у його користуванні.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
03 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 29.12.2019, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га у власність, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами населених пунктів, на території яка за даними державного земельного кадастру враховується в Ліснополянській сільській раді Марківського району Луганської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4422586600:18:007:0088 з поділом та зміною виду цільового призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ 01.01) для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) (арк.справи 51).
До заяви були додані копія паспорту, копія ідентифікаційного номеру, графічні матеріали, копія посвідчення учасника бойових дій (арк.справи 52-55).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 31.01.2020 № 481-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Ліснополянській сільській раді Марківського району Луганської області, орієнтованою площею земельної ділянки 2,000 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, до моменту здійснення заходів щодо припинення іншого речового права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (арк.справи 50).
Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 1545-сг від 23.07.2019, договір оренди землі від 19.04.2006, укладений між Марківською районною державною адміністрацією Луганської області та Приватним підприємцем ОСОБА_2 , який зареєстрований в Марківському реєстраційному офісі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2006 за №225866040640000079 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.11.2017 номер запису про інше речове право 23466831, вважати припиненим у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та відсутністю свідоцтва про право на спадщину щодо успадкування права оренди (арк.справи 65).
Згідно з пунктом 2.2 вказаного наказу, земельну ділянку загальною площею 55,5904 га кадастровий номер 4422586600:18:007:0088, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами населених пунктів, на території, яка, за даними Державного земельного кадастру враховується в Ліснополянській сільській раді Марківського району Луганської області обліковувати в землях запасу державної власності сільськогосподарського призначення шляхом внесення відповідних змін земельно-облікові документи.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно із приписами статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.
Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 19 Земельного кодексу України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно із частиною другою статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Оцінюючи правомірність оскаржуваного рішення (наказу) відповідача, колегія суддів керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 КАС України, що відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.
Так, відповідно до частини другої  статті 2 КАС України  у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Колегією суддів встановлено, що відмова у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладена в наказі ГУ Держгеокадастру від 31.01.2020 № 481-сг, обґрунтована неможливістю надати дозвіл до моменту здійснення заходів щодо припинення іншого речового права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Колегія суддів зазначає, що положеннями частини шостої статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.
Частиною сьомою статі 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 вказаного Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Отже, наведений у частині сьомій статті 118 ЗК України перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.
Таким чином, оцінюючи підстави ненадання дозволу, які наведені у наказі відповідача від 31.01.2020 № 481-сг, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі підстави законом не передбачені, а отже є незаконними.
Доказів на підтвердження того факту, що до відповідача, окрім позивача, звернулася також особа, яка відповідно до вимог Закону має переважне право на отримання у власність саме цієї земельної ділянки, відповідач до суду не надав, отже не довів обґрунтованість та законність відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
З огляду на наведене наказ від 31.01.2020 № 481-сг є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 825/478/17, оскільки правовідносини у справі, що переглядається, не є подібними до правовідносин у згаданій справі.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                                    
                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 360/1454/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 360/1454/20 - залишити без змін.    
Повне судове рішення складено 18 листопада 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                           І.Д. Компанієць