ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1584/20 Справа № 185/6182/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Щербина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 грудня 2020 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року.
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.
16 листопада 2020 року ОСОБА_1 на вказану постанову судді місцевого суду подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду зазначає, що не знав про вказане рішення тому, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.
При цьому, порядок перегляду постанови судді у справах про адміністративне правопорушення регулюється положеннями статті 294 КУпАП, частиною другою якої визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Як убачається з матеріалів справи, постанова суддею місцевого суду в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, прийнята у відсутність ОСОБА_1 13 жовтня 2020 року. Апеляційна скарга на вказане судове рішення подана 16 листопада 2020 року, тобто з пропущенням встановленого ст. 294 КУпАП строку оскарження, при тому, що діючий КУпАП пов`язує обчислення строку на подачу апеляційної скарги з моменту прийняття судового рішення, а не з моменту отримання його копії.
З матеріалів справи також слідує, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи відносно нього, однак повістку було повернуто у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
Крім того, як сам зазначає ОСОБА_1 в своїй апеляційний скарзі, він знав, що відносно нього існує протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).
З огляду на викладені вище відомості щодо вжиття заходів для повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд та прийняте рішення, слід визнати, що останній, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, будь-яких клопотань, пов`язаних із розглядом справи або про відкладення розгляду, тобто не вживав заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та прийняте рішення.
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду є необґрунтованими. Отже підстав для поновлення цього строку не вбачається, тому, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року — відмовити. 
Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун