УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
20 жовтня 2020 року
м. Київ
справа №360/1056/20
провадження №К/9901/17822/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі № 360/1056/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.  Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
В березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо невиплати та поновлення пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2015;
визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.  Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в поновленні пенсії від 16.09.2019 №19750/03-22;
зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 .
Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 17.04.2020 позов ОСОБА_1 задовольнив, внаслідок чого суд:
Визнав протиправним та скасував рішення Управління № 19750/03-22 від 16.09.2019 про відмову в поновленні пенсії.
Визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком за період з 01.11.2015 по 31.03.2020.
Зобов`язав Управління виплатити позивачці раніше призначену пенсію за віком за період з 01.11.2015 по 31.03.2020.
Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 07.07.2020 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задовольнив частково, відповідно до якої суд:
Змінив рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у справі №  360/1056/20.
В абзаці першому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у справі № 360/1056/20 після слова «задовольнити» доповнив словом «частково».
В абзацах третьому та четвертому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у справі № 360/1056/20 цифри « 01.11.2015» замінив цифрами « 12.04.2016».
В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у справі № 360/1056/20 залишив без змін.
Не погодившись з таким судовими рішеннями, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення - про відмову ОСОБА_1 в позові повністю.
Верховний Суд ухвалою від 31.07.2020 відмовив у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, а касаційну скаргу залишив без руху, одночасно запропонувавши заявнику надати суду платіжний документ, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 1681,60 грн.
На виконання вимог означеної ухвали скаржник надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив платіжне доручення від 26.08.2020 № 391 про сплату судового збору в розмірі 1681,60 грн.
Отже, вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху заявник виконав у строк, встановлений Верховним Судом.
Дослідивши зміст касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
За правилом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Колегія суддів встановила, що ключовим правовим питанням у цій справі є правомірність виплати пенсії особі, яка набула громадянство іншої держави (Російської Федерації), та, відповідно, не є громадянином України, з огляду на вимоги пункту 1 частини першої та частини четвертої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Беручи до уваги те, що немає сталої практики Верховного Суду щодо застосування до спірних правовідносин положень пункту 1 частини першої та частини четвертої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стосовно обов`язку органу Пенсійного фонду України виплачувати пенсію особі, яка не є громадянином України, суд касаційної інстанції, вважає, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є аргументи скаржника щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права й наявність обставин, наведених у підпункті «а» пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Також у касаційній скарзі заявник просить Верховний Суд зупинити виконання оскаржених судових рішень на час розгляду справи в касаційному порядку.
За приписами частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Надаючи оцінку вимогам поданого клопотання, Верховний Суд керується тим, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання (дії) судових рішень, яке допускається як виняток, мають бути вагомі причини.
Колегія суддів зазначає, що розгляд питання про зупинення виконання (дії) оскаржених судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати з огляду на виконання (дію) оскаржених судових рішень.
Тлумачення статті 375 КАС України також свідчить про те, що заява про зупинення виконання має містити належне обґрунтування потреби зупинення виконання (дії) судового рішення (зокрема, через неможливість повороту виконання такого рішення у разі його скасування) та до неї мають бути долучені, за наявності, докази, що свідчили б про загрозу настання незворотних наслідків внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили.
Тобто для зупинення виконання (дії) оскарженого судового рішення потрібна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення виконання рішення.
Утім клопотання про зупинення виконання судових рішень не містить виняткових підстав для такого зупинення і до нього не долучені докази, які б підтверджували потребу зупинення виконання рішень. Тому на підставі статті 375 КАС України у задоволенні цього клопотання належить відмовити.
Керуючись положеннями підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також приписами статті 375 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі №  360/1056/20.
2. Витребувати з Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/1056/20.
3. Відмовити у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про зупинення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі № 360/1056/20 до закінчення її касаційного розгляду.
4. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
5. Установити для подання відзиву на касаційну скаргу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук