ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року	Львів	Справа № 380/631/20 пров. № А/857/9816/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, ухвалене суддею Кедик М.В. у м. Львові у порядку письмового провадження, у справі № 380/631/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій, -
                                                      ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд з позовами до відповідача -  Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, у яких з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог  (т.2 а.с.46-56) просили:
- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.01.2020 № 13-554/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати такий дозвіл;
- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.02.2020 № 13-І344/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 50,0518 га, кадастровий номер 4622186200:10:000:0429, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати таку згоду.
- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.01.2020 № 13-762/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати такий дозвіл;
- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.02.2020 №13-1780/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 50,0518 га, кадастровий номер 4622186200:10:000:0429, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати таку згоду;
- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.01.2020 № 13-760/16-20-СТ, яким відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати такий дозвіл;
- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.02.2020 № 13-1776/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_3 у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 50,0518 га, кадастровий номер 4622186200:10:000:0429, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати таку згоду;
- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.02.2020 № 13-1682/16-20-СГ в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які будуть продані на земельних торгах Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області земельної ділянки кадастровий номер 4622186200:10:000:0429, шляхом виключення із додатку до цього наказу під № 4 з/п.
В обґрунтування позовних вимог зазначають, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.01.2020 № 13-554/16-20-СГ, від 16.01.2020 №13-762/16-20-СГ, від 16.01.2020 № 13-760/16-20-СГ відмовлено у задоволенні клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (за межами населених пунктів) з підстав, не передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, а саме відмови мотивовані тим, що земельна ділянка знаходиться в межах проінвентаризованого та зареєстрованого в ДЗК масиву (кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 площею 50,0518), поділ якої не проведено, та рекомендована для включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області. Дані земельні ділянки відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
З метою реалізації свого права на безоплатну приватизацію земель позивачі звернулися до відповідача із відповідними клопотаннями про поділ ділянки, за наслідками розгляду яких наказами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.02.2020                     № 13-1844/16-20-СГ, від 06.02.2020 № 13-1780/16-20-СГ, від 06.02.2020 № 13-1776/16-20-СГ відмовлено у їх задоволенні з покликанням на те, що земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та які відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Позивачі вважають підставу для відмови необгрунтованою та такою, що в сукупності із оспорюваними наказами порушує їх право на безоплатну приватизацію, оскільки на час їх звернення до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою земельна ділянка не була включена до переліку земельних ділянок, права на які  буде вставлено за земельні торги.
Також зазначають, що наказом від 04.02.2020 № 13-1682/16-20-СГ включено земельні ділянки згідно з додатком до цього наказу до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами. Підпунктом 4 цього переліку вказано земельну ділянку з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 площею 50,0518 га, щодо частини якої позивачі виявили бажання отримати у приватну власність шляхом приватизації. На думку позивачів, оскаржуваний наказ в частині включення земельної ділянки з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 до Переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги відповідачем, є протиправним та суперечить положенням ч. 3 ст. 134 Земельного кодексу України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що позивачі всупереч вимогам частини шостої статті 79-1 Земельного кодексу України звернулися до відповідача із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а не надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, відтак відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, у власність у зв`язку з невідповідністю місця розташування спірної земельної ділянки вимогам Земельного кодексу України.
Станом на час прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області наказу від 04.02.2020 № 13-1682/16-20-СГ позивачам не надано дозволу на виготовлення проектів земелеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в межах норм безоплатної приватизації за рахунок земельної ділянки за кадастровим № 4622186200:10:000:0429, не передано у власність таких земельних ділянок, тож у відповідача не було перешкод для організації та проведення земельних торгів для продажу прав на цю земельну ділянку комунальної власності на конкурентних засадах, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 134 ЗК України.
У зв`язку із включенням земельної ділянки за кадастровим №4622186200:10:000:0429 до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, та які відповідно до ч.3 ст.136 ЗК України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, оскаржувані позивачами накази про відмову у поділі вказаної земельної ділянки є правомірними.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови в задоволенні заявлених ним позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 21.12.2019 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки  безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (за межами населених пунктів).
Наказом  Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.01.2020  № 13-554/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з підстав: земельна ділянка знаходиться в межах проінвентаризованого та зареєстрованого в ДЗК масиву (кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 площею 50,0518 га), поділ якої не проведено, та рекомендована для включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області. Дані земельні ділянки відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Враховуючи наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.01.2020 №13-554/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", 24.01.2020 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на поділ земельної ділянки кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 із подальшою приватизацією земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, в межах норм безоплатної приватизації землі.
Наказом  Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.02.2020  № 13-1844/16-20-СГ "Про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки" ОСОБА_2 відмовлено у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 50,0518 га (кадастровий номер 4622186200:10:000:0429), розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, з підстав: земельна ділянка з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 загальною площею 50,0518 га включена до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
21.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки  безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності  на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (за межами населених пунктів).
Наказом  Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.01.2020  № 13-762/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з підстав: земельна ділянка знаходиться в межах проінвентаризованого та зареєстрованого в ДЗК масиву (кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 площею 50,0518), поділ якої не проведено, та рекомендована для включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області. Дані земельні ділянки відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Враховуючи наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.01.2020 № 13-762/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", 27.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на поділ земельної ділянки кадастровий номер 4622186200:10:000:0429, із подальшою приватизацією земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га, в межах норм безоплатної приватизації землі.
Наказом  Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.01.2020  № 13-1015/16-20-СГ "Про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки" ОСОБА_1 відмовлено у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 50,0518 га (кадастровий номер 4622186200:10:000:0429), розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, з підстав: земельна ділянка з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 загальною площею 50,0518 га включена до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
21.12.2019 ОСОБА_3 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки  безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності  на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (за межами населених пунктів).
Наказом  Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.01.2020  № 13-760/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з підстав: земельна ділянка знаходиться в межах проінвентаризованого та зареєстрованого в ДЗК масиву (кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 площею 50,0518 га), поділ якої не проведено, та рекомендована для включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області. Дані земельні ділянки відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Враховуючи наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.01.2020  № 13-760/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", 24.01.2020 ОСОБА_3 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на поділ земельної ділянки, кадастровий номер 4622186200:10:000:0429, із подальшою приватизацією земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, в межах норм безоплатної приватизації землі.
Наказом  Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.02.2020  № 13-1776/16-20-СГ "Про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки" ОСОБА_3 відмовлено у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 50,0518 га (кадастровий номер 4622186200:10:000:0429), розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, з підстав: земельна ділянка з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 загальною площею 50,0518 га включена до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та відповідно до пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Також суд встановив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.02.2020 №13-1682/16-20-СГ включено земельні ділянки в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах згідно з додатком. Згідно з п. 4 додатку до цього наказу включено земельну ділянку з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 загальною площею 50,0518 га.
Позивачі, вважаючи згадані накази протиправними, звернулись до суду з метою захисту своїх порушених прав.
Згідно з ч.1 ст.242 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційним судом підлягає з`ясуванню правомірність висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють їх відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям.
Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Частинами першою-третьою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:                    а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.
Положеннями частини шостої статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.
Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 га.
Частиною четвертою статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №  15 (далі за текстом - Положення №  15), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.
Частиною тридцять першою пункту 4 Положення №  15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги стосовно правомірності відмови відповідача у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, колегія суддів зазначає наступне.
Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122 ЗК України.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства просить надати дозвіл, саме на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 (два) га на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (за межами населених пунктів), яка вже є сформованою та їй присвоєно кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 (загальна площа земельної ділянки 50,0518 га).
Згідно ч. 1, ч.2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Відповідно до частини п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Згідно з частиною шостою та сьомою статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
Частинами дев`ятою та десятою статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Виходячи з аналізу положень частин п`ятої-десятої статті 79-1 ЗК України можна дійти висновку, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відтак, за даних обставин справи, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина шоста статті 79-1 ЗК України, яка встановлює, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
Крім того, згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.
Отже, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що оскільки звернення позивача до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а не з технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що суперечить вимогам частини шостої статті 79-1 Земельного кодексу України, рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є правомірним, обґрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21 серпня 2018 року (справа №823/1179/17), 30 серпня 2018 року (справа №802/928/17-а), 03 жовтня 2019 року (справа №823/1172/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про оскарження наказу                                                      Про затвердження Переліку земельних ділянок Головного управління Держгеокадастру від 04.02.2020 №13-1682/16-20-СГ в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які будуть продані на земельних торгах Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, земельної ділянки кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 колегія суддів зазначає наступне.
У позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач не мав права приймати рішення про включення земельної ділянки з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 до Переліку земельних ділянок переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які будуть продані на земельних торгах Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, оскільки ще 21.12.2019 отримав заяву позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, що є грубим порушенням норм статей 121, 134 ЗК України.
На думку скаржника, судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано враховано вимог ч. 3 ст. 134 ЗК України.
Згідно доводів відповідача, наведених в обгрунтування правомірності оскаржуваного наказу про включення земельної ділянки до Переліку, відповідач зазначив, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. 
Так, приписи ст. 136 ЗК України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні згоди на поділ земельної ділянки.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 даної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Пунктом 4 ч. 4 ст. 136 ЗК України передбачено, що підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.
Тобто приписи статті 136 ЗК свідчать про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №815/3059/17 та від 17.10.2019 у справі №823/1120/16, від 08.11.2019 у справі №420/914/19.
Аналіз наведених правових норм також дає змогу дійти висновку, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №815/905/17).
З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту землеустрою на яку просив позивач, є частиною іншої земельної ділянки, яка зареєстрована в базі даних Державного земельного кадастру з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 та має загальну площу 50,0518 га.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від від 04.02.2020 № 13-1682/16-20-СГ було включено земельну ділянку з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставлені на земельні торги.
Отже, станом на момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області наказу від 06.02.2020 №13-1780/16-20-СГ про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 50,0518 га, кадастровий номер 4622186200:10:000:0429, розташованої на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, земельна ділянка, частину якої виявив намір отримати у власність позивач, була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставлені на земельні торги, що виключало можливість задоволення клопотання позивача про поділ цієї земельної ділянки. Тому висновки суду першої інстанції в цій частині є законними і обґрунтованими.
У свою чергу, покликання скаржника на те, що відповідачем створено перешкоди шляху реалізації права на отримання земельної ділянки у власність є безпідставними, оскільки позивач не позбавлений права вибрати іншу земельну ділянку сільськогосподарського призначення та звернутися до відповідача для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою у встановленому законом порядку.
Слід також зазначити, що затверджуючи Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставлені на земельні торги, відповідач діяв правомірно, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Організатором земельних торгів в даному випадку є орган виконавчої влади, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.
В обґрунтування протиправності наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.02.2020 № 13-1682/16-20-СГ в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які будуть продані на земельних торгах Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області земельної ділянки кадастровий номер 4622186200:10:000:0429 (п.4 Додатку до наказу), скаржник зазначає про те, що на момент прийняття такого рішення він вже звернувся до відповідача з клопотанням про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою на частину земельної ділянки з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429.
Відповідно до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Частина 1 ст. 79-1 ЗК України передбачає, що формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.
Тобто, за приписами ЗК України розподілено способи формування земельної ділянки, а саме: у порядку відведення земельної ділянки із земель комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок) та шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки.
На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже ч.2 ст. 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.
 Враховуючи існування земельної ділянки з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429, яка має загальну площу 50,0518 га, реєстрація іншої земельної ділянки в таких межах є неможливою для державного кадастрового реєстратора, адже відповідно до абз. 4 п. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
З урахуванням викладеного можна зробити висновок, що передача бажаної для позивача земельної ділянки за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429 шляхом надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є неможливою з точки зору чинного законодавства, оскільки стосується частини земної поверхні, де вже сформована та зареєстрована земельна ділянка.
Разом з тим, будь-які зміни в площі, місці розташуванні, конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 4622186200:10:000:0429, яка має загальну площу 50,0518 га га можливі лише на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Так, ч. 2 статті 25 Закону України «Про землеустрій», норми якої кореспондуються з положеннями ст. 79-1 ЗК України, розділяють технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки як окремі види документації із землеустрою, які не є взаємозамінними або тотожними.
Водночас згідно з ч.3 ст.134 ЗК України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Судом встановлено, що згідно Переліку, затвердженого оскаржуваним наказом, земельна ділянка розташована в адміністративних межах Старояричівської сільської ради Кам`янко-Бузького району Львівської області (за межами населених пунктів), віднесена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення площа - 50,0518 га, кадастровий номер земельної ділянки 4622186200:10:000:0429, є сформованою земельною ділянкою.
Колегія зауважує, що до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об`єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об`єктом цивільних прав.
Разом з тим, судом не встановлено наявності застережень, передбачених  ч.3 ст.134 ЗК України, щодо неможливості проведення земельних торгів, на які покликається ОСОБА_1 .
Отже, законодавцем чітко визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, тому вирішальним фактором є включення земельних ділянок до переліку земель, які виставлені на земельні торги.
Така правова позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 29 травня 2019 року у справі №2040/7204/18, від 24 вересня 2020 року у справі №805/3195/17-а.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.01.2020 №13-762/16-20-СГ, від 06.02.2020 №1780/16-20/СГ, від 04.02.2020 №13-1682/16-20-СГ є безпідставними, необгунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.
Як наслідок, відсутні правові підстави для зазодовення похідних від них вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (за межами населених пунктів), та щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер 4622186200:10:000:0429.
Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 сторонами не оскаржено, а тому відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України апеляційному перегляду в цій частині не підлягає. Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановленні статтею 309 КАС України.
Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адмінчиративного судочинства України,  суд, - 

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 азалишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі № 380/531/20 - без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	З. М. Матковська