ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1801/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року (суддя Петренко О.С.) у справі за позовом ОСОБА_1   до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                                ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.06.2016 та з 01.01.2017 по 01.08.2018. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )  нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.06.2016 та з 01.01.2017 по 01.08.2018. 
Відповідачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано надані докази на підтвердження  правомірності невиплати  індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по травень 2016; факт виплати індексації грошового забезпечення за період червень – вересень 2016; правомірності невиплати  індексації грошового забезпечення за період з 01.10.2016 по січень 2017; відсутність державного фінансування  за період лютий-липень 2017; правомірності невиплати  індексації грошового забезпечення за період серпень 2017 – серпень 2018. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, грошове забезпечення ОСОБА_1 у грудні 2015 складало 8040,64 грн. 
В зв`язку з підвищенням, грошове забезпечення ОСОБА_1 у січні 2016 року склало 13708,64 грн. 
В зв`язку з підвищенням – індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 по травень 2016 (включно) не проводилась. 
В жовтні 2016 року грошове забезпечення ОСОБА_1 підвищено та склало 13970,24 грн., в зв`язку з чим індексація грошового забезпечення з 01.10.2016 по грудень 2016 (включно) не проводилась.
За період з червня по вересень 2016 (включно)  індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 виплачувалась у повному обсязі, згідно з чинним законодавством.
За період з січня по липень 2017 року (включно) виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 не проводилась, в зв`язку з відсутністю державного фінансування.
У серпні 2017 року грошове забезпечення ОСОБА_1 було підвищено та склало 14789,92 грн. У січні 2018 року грошове забезпечення також було підвищено та складало 16864,40 грн., в зв`язку з цим індексація грошового забезпечення з серпня 2017 року по 08.08.2018 року не проводилась (а.с.35-36).
Задовольняючи  позов, суд першої інстанції зазначив, що при виплаті позивачу грошового забезпечення без проведення його індексації відповідач діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо зобов`язання Військової частини нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з  01.01.2016 по 01.06.2016 та з 01.01.2017 по 01.08.2018 включно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
          Колегія суддів висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позову за період з  01.01.2016 по 01.06.2016 та з 01.08.2017 по 01.08.2018 не погоджується з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Судом першої інстанції вірно було зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовців є базою для нарахування індексації відповідно до Закону № 1282-ХІІ, тому індексація підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті відповідачем за законодавчо визначених умов щодо значення індексу споживчих цін.
Проте, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що  відповідно до абзацу 2 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України  N 1078 від  17.07.2003, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Судом першої інстанції було встановлено, що в періодах  з  01.01.2016 по 01.06.2016 та з 01.08.2017 по 01.08.2018 відповідачем  індексація грошового забезпечення позивача не проводилась у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення.
Таким чином у  вказані періоди відповідач правомірно не здійснював індексацію грошового забезпечення позивача, враховуючи абзац  2 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України  N 1078 від  17.07.2003.
Відтак, рішення суду першої інстанції про задоволення позову за періоди з 01.01.2016 по 01.06.2016 та з 01.08.2017 по 01.08.2018 підлягає скасуванню, в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.
Щодо позовних вимог за період з 01.01.2017 по 01.08.2017, то колегія судів з висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки відсутність у відповідача належного фінансового забезпечення у спірний період, в тому числі для покриття витрат з індексації грошового забезпечення військовослужбовців, не може впливати на наявність або відсутність у позивача права на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком роботодавця. 
Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від  02 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині задоволених позовних вимог за періоди з 01.01.2016 по 01.06.2016 та з 01.08.2017 по 01.08.2018 скасувати.
В задоволенні позову в цій частині відмовити.
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 25 листопада 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш