УХВАЛА

16 грудня 2020 року 
Київ
справа №826/7187/17
адміністративне провадження №К/9901/33455/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г., 
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про поновлення на роботі,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), в якому просив
- скасувати наказ Генерального прокурора України від 13 жовтня 2016 року № 09-дц про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності;
- скасувати наказ Генерального прокурора України від 30 січня 2017 року № 01-дц про внесення змін до наказу Генерального прокурора України від 13 жовтня 2016 року № 09-дц;
- поновити позивача на роботі в органах прокуратури України на посаді прокурора відділу управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України;
- стягнути середній заробіток за вимушений прогул з дня звільнення позивача по день винесення судом рішення;
- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
За наслідками касаційного оскарження, постановою Верховного Суду від 16 червня 2020 року касаційну скаргу Генеральної прокуратури України задоволено частково, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2018 року залишено без змін.
28 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. 
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Касаційна скарга не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 330 КАС України, оскільки скаржник не зазначив підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків, а саме: подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про поновлення на роботі залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                  Л.О. Єресько

                                                                                                                            В.М. Соколов