УХВАЛА

10 листопада 2020 року     
Київ
справа № 520/10635/19
адміністративне провадження № К/9901/27763/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі № 520/10635/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛМИКС» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
26.10.2020 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області (далі - скаржник), направлена до суду поштою 23.10.2020. Попередні касаційні скарги Верховний Суд повернув ухвалами від 08.09.2020 і 29.09.2020 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що скаржником не виправлено недоліки, на які звертав увагу Верховний Суд - у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Скаржнику було роз`яснено, що системний аналіз частини четвертої статті 328 і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
При цьому, при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав вимог та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вважає, що відсутній висновок щодо застосування підпункту «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України у подібних правовідносинах.
Водночас зазначена норма права лише визначає, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Натомість, спір у цій справі виник внаслідок того, що на переконання контролюючого органу, податкова декларація за попередній звітний (податковий) період не є поданою, відтак, відображення від`ємного значення у наступному періоді є неправомірним. Тобто спір між сторонами виник щодо правомірності невизнання відповідачем податкової звітності, і саме це питання було предметом дослідження судами попередніх інстанцій.
Отже, норма підпункту «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України не є нормою, яка врегульовує спірні правовідносини, що свідчить про формальний підхід відповідача до оформлення касаційної скарги.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Ухвалою від 29.09.2020 Верховний Суд надав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, натомість, ці роз`яснення так і не були враховані скаржником, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі № 520/10635/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛМИКС» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон