ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року	Львів	Справа № 260/381/19 пров. № А/857/6761/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, прийняте суддею Гаврилко С.Є. в м.Ужгороді, повний текст складено 04 травня 2020 року, у справі № 260/381/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

                                                    В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати  дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати у 2018 році лише 50%, а в 2019 році лишу 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року неправомірними та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсійного забезпечення позивача згідно з положенням ч. 3 ст. 43 та ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, а саме враховуючи відповідний оклад за посадою, військовим званням, процентною надбавкою за вислугу років, щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) з 1 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового, начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 були порушені права позивача на отримання повної суми пенсії, оскільки право на перерахунок призначеної пенсії передбачено статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, зокрема, згідно статті 63 частини 4 вказаного закону. Позивач зазначив, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього військовослужбовця. Крім того, вказує, що  після прийняття вказаної постанови № 103, відповідач у березні 2018 року, здійснив перерахунок пенсії з 1 січня 2018 року та самовільно, всупереч вимогам статті 22 Конституції України та статті 43 частини 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" 2262-ХІІ, провів його з фактичною ліквідацією усіх надбавок і доплат, встановлених позивачу при виході на пенсію.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії у 2018 році, 75% - у 2019 році, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01січня 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року з урахуванням проведених виплат.
У задоволенні позову у частині решти позовних вимог - відмовлено. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало  апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права.
Вимоги апеляційної скарги відповідач обгрунтовує тим, що на момент прийняття Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 стаття 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ діяла в новій редакції і відповідно для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням розмірів грошового забезпечення у відповідності до цієї постанови необхідно було відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо порядку, умов та розмірів перерахунку. З метою реалізації положень частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103, пунктом 2 якої визначено порядок виплати перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій. Окрім цього, відповідач зазначив, що Постанова "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року на час виникнення спірних правовідносин була діючою та такою, що підлягала обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин. Таким чином, під час проведення перерахунку пенсії позивача 01 січня 2018 року правомірно застосовано вимоги Постанови "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії, у відповідь на яку, листом від 01 березня 2019 року № 118/Д-99-01 відповідач повідомив, що здійснення такого перерахунку та виплата перерахованих пенсій проводиться згідно визначеного Кабінетом Міністрів порядку, а саме Постановою № 103. Відповідно з суми підвищення виплачується з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення; з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення (а.с. 15, 16).
З 01 січня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям громадян" на підставі довідки від 20 березня 2018 року № ХР11861 наданої Закарпатським ОВК для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2018 позивачу проведено перерахунок пенсії та визначено її у розмірі підвищення 10680 грн (а.с. 33).
Зі змісту перерахунку пенсії видно, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області позивачу перераховано основний розмір пенсії 95 % грошового забезпечення у розмірі 10146 грн, з урахуванням попередньої суми пенсії 5446,25 грн та підвищення 2927,19 грн (50% від 5854,37 грн), а також вказано, що згідно  Постанови № 103 від 21 лютого 2018 року  підвищення складає 5854,37 грн. та з них виплачується: з 01 січня 2018 року по 31 грудень 2018 року щомісячно 50% від підвищення  2927,19 грн.; з 01 січня 2019 року по 31 грудень 2019 року щомісячно 75% від підвищення  4390,78 грн.; з 01 січня 2020 року 100% щомісячно 100% від підвищення  5854,37 грн (а.с. 20).
Не погоджуючись із вказаною поетапністю виплати підвищення пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, Законом України № 2262-ХІІ не передбачено поетапність у проведенні перерахунку пенсій, так само, як поетапне утримання страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з діючого військовослужбовця. Надання Кабінету Міністрів України права визначати порядок проведення перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам, не може передбачати дискримінаційності однієї із категорій зазначених осіб. Вказане підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсійного забезпечення позивача згідно з положенням статті 43 частини 3 та статті 63 частини 4 Закону України № 2262-ХІІ, враховуючи відповідний оклад за посадою, військовим званням, процентною надбавкою за вислугу років, щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) з 1 січня 2018 року на підставі Постанови № 704 з урахуванням проведених виплат, то суд першої інстанції вважав такі передчасними, що фактично є покладенням обов`язку на відповідача діяти відповідно не до норм чинного законодавства та є спонуканням відповідача до виходу за межі його повноважень.
Апеляційний суд частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до  ст. 19 Конституції України  правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ  (далі - Закон №2262) встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, базується на  Конституції України  і складається з цього  Закону,  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4  ст.63 Закону №2262-ХІІ  перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.3  ст. 51 Закону № 2262-ХІІ  перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону №2262-XII, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45  (далі по тексту - Порядок    № 45).
Відповідно до п.1 Порядку №45 (в редакції Постанови КМ 103 від 21.02.2018 ) пенсії, призначені відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 Порядку №45 визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою  статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 1  Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»  (далі по тексту - Постанова Кабінету Міністрів України №103) відповідно до частини четвертої  статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї  постанови  підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
  Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами  Закону №2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведеного на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Так, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10  Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року    №704  (із змінами, внесеними згідно з  Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.
Отже, з набранням чинності  Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем по справі було проведено перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірах, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України №103 (з відповідними обмеженнями),  що не заперечується сторонами в справі, а саме: з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивачу виплачувалося 50% підвищення розміру перерахованої пенсії, з 01.01.2019 - 75% від підвищення пенсії.
Колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України №103 на час вчинення відповідачем перерахунку пенсії була чинною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.
Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019,  визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови  №103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатку 2 до Порядку № 45.
Згідно ч. 1  ст. 325 КАС України  постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 12.11.2019 по справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року було залишено без змін.
Відповідно до ч.2  ст. 265 КАС України  нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 (з 05.03.2019)  позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.
Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 09.04.2020 по справі № 640/19928/18, а також в рішенні Верховного Суду від 16.08.2019 по справі № 160/3586/19, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 р.
Крім того, колегія суддів враховує також висновок Верховного Суду у справі № №2540/2873/18 (постанова від 17.06.2020) щодо поетапної виплати підвищення до пенсії, передбаченої постановою КМ №103.
Так, аналізуючи норми постанови КМУ №103, положення якої були чинними на час спірних правовідносин, колегія суддів ВС звернула увагу на ту обставину, що пункт 2 даного нормативно-правового акту диференційовано виокремлює: доплати та підвищення, встановлені законодавством (доплати до попереднього розміру пенсій, підвищення, індексації та інші доплати до пенсії); підвищення, що визначені законом (підвищення, додаткова пенсія, цільова грошова допомога, пенсія за особливі заслуги перед Україною).
Верховний Суд акцентує увагу на відмінному правовому змісті підвищених пенсій, які: а) встановлені законодавством; б) визначені законом. Перша група - встановлені законодавством, - відповідно до змісту пункту 2 Постанови КМУ №103, ураховувалась при поетапному підвищенні пенсій (з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року). Натомість на другу групу - визначених законом, не розповсюджувався регулюючий вплив пункту 2 Постанови КМУ №103. Відтак, їх розмір (підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) не зазнавав змін.
Такого роду позиція сформована колегією суддів у тому числі з урахуванням офіційного тлумачення (теоретико-методологічного), зазначеного у  рішенні Конституційного Суду України 09.07.1998 №12-рп/98 у справі №17/81-97 за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство»), де Суд дійшов висновку, що терміном «законодавство» охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість  яких надана Верховною Радою України, а також    постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до  Конституції України  і законів України. Колегія суддів вважала за можливе поширити вищезазначені міркування на загальний контекст справи, що розглядалася.
В контексті справи, яка розглядалася Верховним Судом, це свідчить про те, що на доплати до пенсії, передбачені законодавством, у 2018 році розповсюджувався регулюючий вплив постанови КМУ №103, відтак, пенсійний орган, здійснюючи поетапну виплату пенсії, діяв у межах визначеного законодавцем правового поля.
Відповідно до приписів ч.5  ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо виплати позивачу з 01.01.2018 по 31.12.2018 50% підвищення до пенсії, та з 01.1.2019 до 04.03.2019 в розмірі 75% були правомірними. Разом з тим, виплата з 05 березня 2019 року 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними, проте лише до 04 вересня 2019 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Кабінетом Міністрів України прийнято  постанову від 14.08.2019 №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»  (далі за текстом - Постанова №804), яка набрала чинності 04.09.2019 року.
Постановою №804 установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Зазначене свідчить про те, що з 04.09.2019 до 31.12.2019 у Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області були правові підстави для виплати позивачу 75 відсотків підвищення до пенсії.
Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються  Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи п.2 постанови Кабінету Міністрів України №103 та постанови Кабінету Міністрів України №804.
Отже, з урахуванням відсутності у Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, в силу ст.19 Конституції України, в період з 01.01.2018 по 04.03.2019 та з 05.03.2019 по 04.09.2019 іншого законного способу дій, ніж передбачений постановами Кабінету Міністрів України №103 та №804 відповідно, колегія суддів зазначає, що відповідач, виплачуючи в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% підвищення до пенсії, а з 01.01.2019 по 04.03.2019 та з 04.09.2019 по 31.12.2019 - 75% підвищення до пенсії позивача, діяв у відповідності до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №103 та постанови Кабінету Міністрів України №804, не порушив вимог ч.4  ст.63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки такий спосіб дій був прямо передбачений вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсійного забезпечення позивача, згідно з положенням статті 43 частини 3 та статті 63 частини 4 Закону України № 2262-ХІІ, враховуючи відповідний оклад за посадою, військовим званням, процентною надбавкою за вислугу років, щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) з 1 січня 2018 року на підставі Постанови № 704 з урахуванням проведених виплат, то в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржуються.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - задоволити частково. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 260/381/19 - скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задоволити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
В решті вимог - відмовити.
Рішення суду в частині відмови в задоволенні позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 07.10.20