ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року	Львів	Справа № 300/1001/20 пров. № А/857/12033/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М. Р.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року (головуючий суддя: Остап`юк, місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, –
встановив:
ОСОБА_1 , 15.05.2020 звернувся з позовом до суду в якому просив визнати протиправною відмову у проведенні перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язати здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, отриманої під час проходження військової служби та виплатити суму коштів.
Обґрунтовує позов тим, що відповідач розрахував розмір одноразової грошової допомоги при звільненні та виплатив позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за № 889 від 22.09.2010.  Відповідно до     статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щомісячна додаткова грошова допомога є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що одноразова грошова допомога має окремий, особливий і разовий характер виплати, оскільки виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові і тоді коли у фонді грошового забезпечення наявні кошти. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що           додаткова винагорода була нарахована та виплачувалась позивачу до його звільнення з військової служби, тобто мала постійний характер. У силу положень статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щомісячна додаткова грошова винагорода є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України. 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій службі) за № 246 від 27.12.2017, старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника зміни киснедобувної станції групи газозабезпечення батальйону аеродромно-технічного забезпечення, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу від 27.12.2017 за № 27-РС звільнено у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та 30.12.2017 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , з усіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 25 років, пільгова 25 років 7 місяців.
На заяви позивача від 09.12.2019 та від 14.03.2020 про здійснення перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, яку позивач отримував під час проходження військової служби та здійснити виплату суми перерахунку, відповідач, 16.04.2020, відмовив у задоволенні таких заяв. З тих підстав, що така винагорода не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується і виплачується одноразова грошова допомога, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 2  ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до підпункту 38.1. «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої  Наказом Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008  (далі -  Інструкція № 260, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків  місячного грошового забезпечення  за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Згідно з підпунктом 38.6.  Інструкції № 260  військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 до їх  місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород  та морського грошового забезпечення); які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення  (крім винагород  та морського грошового забезпечення), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до законодавства України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що щомісячну додаткову грошову винагороду встановлено пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»  (далі - Постанова № 889, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї  постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 Постанови № 889).
На виконання постанови КМУ № 889, 24 жовтня 2016 року Міністерством оборони України видано наказ, яким затверджено  Інструкцію № 550 «Про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України»  (далі - Інструкція № 550, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 8  Інструкції № 550  встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що одноразова допомога при звільненні виплачується у розмірі 50 відсотків  місячного грошового забезпечення. При цьому відповідно до приписів підпункту 38.6  Інструкції № 260, яким визначено складові місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, містять застереження щодо не включення до його складу винагород.
Приписи  Інструкції № 550, які регулюють порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, в редакції чинній на момент виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , також містять застереження, що ця допомога не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат, до яких відноситься одноразова грошова допомога при звільненні.
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою № 889, не входить до структури і складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога, передбачена  статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
  Суд апеляційної інстанції зауважує, що  Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  визначено складові грошового забезпечення, при цьому передбачена цим же законом одноразова грошова допомога при звільненні встановлена в розмірі 50 відсотків  місячного грошового забезпечення, складові якого визначені приписами зазначеної вище  Інструкції № 260, яка регулює порядок та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. 
Таким чином, покликання позивача, що при визначенні грошового забезпечення застосуванню підлягає саме цей Закон, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам цього Закону є безпідставним та не беруться судом апеляційної інстанції до уваги.
Аналогічна правова позиція щодо подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 240/9504/19.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при вирішенні цієї справи суд першої інстанції врахував висновок щодо застосування норм права, висловлений у постанові Верховного Суду від 10.05.2019 у справі № 820/5285/17, який є іншим (протилежним) висновку, що міститься у зазначеній вище постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 240/9504/19, врахованій судом апеляційної інстанції.
За наявності двох різних висновків, висловлених у постановах Верховного Суду, з приводу застосування одних і тих же норм законодавства, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та правильним застосувати саме висновок, викладений у постанові від 13.10.2020 у справі № 240/9504/19, оскільки, ця постанова прийнята Верховним Судом у часі пізніше.
Також, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 за № 300/1379/19, яке набрала законної сили, яким визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з включенням до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 31.12.2017 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з включенням до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, і на яке посилався суд першої інстанції, не має преюдиційного значення для спірних правовідносин. Оскільки, предметом спору у цій справі було врахування сум щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації до складу грошового забезпечення для обрахунку пенсії, що є відмінним від спірних правовідносин у справі, яку розглядає суд апеляційної інстанції.
Враховуючи вищенаведені, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою № 889, не входить до структури і складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога, передбачена  статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні  позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст.  313, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд
постановив:
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  задовольнити. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі № 300/1001/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 20.11.2020.