УХВАЛА

11 листопада 2020 року 
м. Київ

Справа №  913/680/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос  Б., Львова  Б.Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги спільного підприємства "Айдар-Ан-М`ясо"
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020
за позовом Національного банку України
до спільного підприємства "Айдар-Ан-М`ясо"
про звернення стягнення на предмет іпотеки,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",

ВСТАНОВИВ:

17.10.2020 (згідно з відміткою на конверті) спільне підприємство "Айдар-Ан-М`ясо" (далі - СП  "Айдар-Ан-М`ясо", скаржник) звернулося через Східний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі №  913/680/17.
Дослідивши матеріали касаційної скарги СП "Айдар-Ан-М`ясо", суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у цій справі про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала господарського суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник просить апеляційний суд ухвалити додаткове рішення до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2020, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою СП "Айдар-Ан-М`ясо" на ухвалу господарського суду Луганської області від 26.06.2019 у справі №  913/680/17. Відповідач фактично просить повернути суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, порядок повернення якого врегульовано Законом України "Про судовий збір", а не приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на які посилається заявник, як на підставу для вирішення питання про судові витрати за подання апеляційної скарги. Поряд цим, суд апеляційної інстанції зауважив, що клопотання про повернення судового збору відповідачем до суду не подано, а вказана заява про ухвалення додаткового рішення не може вважатися таким клопотанням. Однак відповідач не позбавлений права звернутися до апеляційного господарського суду з клопотанням про повернення сплаченої ним суми судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до положень пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Скаржник обґрунтовує звернення з касаційною скаргою на ухвалу апеляційної інстанції від 28.09.2020 у цій справі тим, що судом апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження ухвалою від 05.02.2020, у порушення вимог частини третьої статті 233 ГПК України та пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України, не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Касаційний господарський суд вважає зазначені доводи скаржника помилковими, зважаючи на таке.

Додаткове рішення, як один із передбачених законодавством способів внесення доповнень до прийнятого судового рішення, є видом вирішення питань, які судом не розглянуто при ухваленні рішення.

Згідно зі статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)  стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)  суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3)  судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, заявник просив суд ухвалити додаткове рішення до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2020, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою СП "Айдар-Ан-М`ясо" на ухвалу господарського суду Луганської області від 26.06.2019 у справі №  913/680/17. Тобто, в означеному випадку мова йде про повернення коштів, а саме судового збору за розгляд апеляційної скарги. Тому за обставин відмови у відкритті апеляційного провадження для вирішення питання щодо повернення суми сплаченого судового збору підлягають застосуванню положення Закону України "Про судовий збір", а не положення статті 244 ГПК України, на які послався заявник в якості підстав для винесення додаткового рішення.

В разі розподілу судових витрат, суд присуджує до стягнення з однієї сторони витрати, здійснені іншою стороною, на користь останньої (статті 244 ГПК України), а в разі повернення судового збору, суд повертає з бюджету кошти на користь особи, яка їх сплатила (частина друга статті 123 України), розмір яких, порядок сплати, повернення і звільнення від їх сплати встановлюються законом (частина друга статті 123 ГПК України та Закон України "Про судовий збір").

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі. При цьому повернення судового збору здійснюється судом лише за клопотанням особи, яка його сплатила. Однак в даному випадку, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, СП "Айдар-Ан-М`ясо" такого клопотання не заявлялося.

З підстав зазначеного, колегія суддів Касаційного господарського суду відхиляє як необґрунтовані доводи касаційної скарги про невирішення судом апеляційної інстанції після винесення ухвали про відмову у відкриті апеляційного провадження питання про розподіл судових витрат, шляхом винесення додаткового рішення.

Відтак правильне застосування судом апеляційної інстанції норм господарського процесуального законодавства під час постановлення ухвали Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 зі справи №  913/680/17 є очевидним, не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм. А відтак суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою СП "Айдар-Ан-М`ясо" щодо оскарження спірної ухвали апеляційного господарського суду у цій справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника, що у порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 290 України касаційна скарга містить недоліки, а саме: до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору за її розгляд у встановлених порядку і розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтею 234, частиною другою статті 293 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою спільного підприємства "Айдар-Ан-М`ясо" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 зі справи №  913/680/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Колос 

Суддя                                                                                                    Б. Львов