Справа № 991/4872/20
Провадження № 1-кп/991/49/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 листопада 2020 року                                                                 місто Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання                                ОСОБА_4 
прокурора                                         ОСОБА_5 
обвинувачених                         ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
захисників                                                 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
                ОСОБА_10 
перекладача                 ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву обвинуваченого  ОСОБА_7 про відвід колегії суддів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2018 року за № 52018000000000291, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Баку Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшла заява про відвід. У своїй заяві вказував, що колегія суддів, знаючи про те, що у нього є захисник за договором, адвокат ОСОБА_8 , безпідставно всупереч його запереченням призначила йому захисника за дорученням, у зв`язку з цим вважає, що колегія суддів має упереджене відношення до нього та його адвоката ОСОБА_8 та порушила його право на захист.
Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заяву про відвід колегії суддів підтримали.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 підтримали заяву обвинуваченого ОСОБА_7 .
Прокурор ОСОБА_5 вважав, що підстав для задоволення відводу немає, твердження про упереджене відношення до обвинуваченого та його захисника, з огляду на неодноразові неявки захисника у судові засідання, є передчасним, а тому заява про відвід є затягуванням справи. 
Розглянувши заяву, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
В силу ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Також, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Паунович проти Сербії» від 03.12.2019 (заява № 54574/07), зокрема, в пункті 35 зазначив, що безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності. Її наявність чи відсутність може бути оцінена за суб`єктивним критерієм, де повинні прийматися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, та об`єктивним критерієм, який визначає, чи надав відповідний суддя достатні гарантії, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо другого критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим (див. «Мікалеф проти Мальти» [ВП], № 17056/06, § 96, ЄСПЛ 2009). Для того, щоб задовольнити вимогу неупередженості, національний суд повинен дотримуватися як суб`єктивних, так і об`єктивних критеріїв.
Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (колегії суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді (колегії суддів). Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді (колегії суддів) під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді (колегії суддів), які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Оцінюючи обґрунтованість посилань обвинуваченого на упередженість складу суду, суд зазначає таке.
Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
Відповідно до ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: 1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; 2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; 3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. 
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 52 КПК України у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, участь захисника є обов`язковою. 
Суд зазначає, враховуючи те, що у цьому кримінальному провадженні участь захисника є обов`язковою та у зв`язку із неодноразовим відкладенням судових засідань за неявки захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , що призводило до порушення основоположного права обвинуваченого на захист, а також, враховуючи гарантоване право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки, з метою недопущення порушення прав інших учасників та з метою забезпечення повної реалізації обвинуваченим ОСОБА_12 його прав, останньому колегією суддів призначено захисника з центру безоплатної вторинної правової допомоги. Вказані обставини не свідчать про упередженість колегії суддів, а, навпаки, свідчать про забезпечення судом права обвинуваченого на захист.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 під час судового засідання 27.10.2020 особисто виявляв бажання про призначення йому захисника з центру безоплатної правової допомоги. 
Отже, заявлений відвід не містить належних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність підстав передбачених ст. 75 КПК України та обґрунтованих доводів про упередженість суддів та їх заінтересованість у результатах розгляду даного кримінального провадження. Аналізуючи доводи обвинуваченого з точки зору зазначених суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності суду, суд вважає, що відсутні очевидні факти, що можуть поставити під сумнів безсторонність складу суду та свідчити про особисту упередженість в цій справі колегії суддів та кожного судді окремо. Заявлений відвід колегії суддів не ґрунтується на вимогах ст. 75,76 КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 81, 371, 372 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Повний текст ухвали складений 13 листопада 2020 року.

Головуючий суддя                 ОСОБА_1 

Судді -                 ОСОБА_2 
       
        ОСОБА_3