П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3883/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Салюк П.І.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
03 грудня 2020 року                                                                                                                   м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року  (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, оновленої довідки про розмір грошового забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30 серпня 2017 року з вирахування розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, з урахуванням мінімально встановленого розміру - 50% розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 01 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; зобов`язано Хмельницький обласний військовий комісаріат підготувати нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 та надати її у встановленому порядку до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30 серпня 2017 року та норми приміток Додатків 1-14 до неї, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року для здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з вирахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, з урахуванням мінімально встановленого розміру - 50% розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 01 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.
В   апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.  
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.  
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Хмельницьким обласним військовим комісаріатом видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , який станом на 01 березня 2018 року складав 16710,00 грн. (посадовий оклад - 9590,00 грн., оклад за військовим званням (генерал-майор) - 1550,00 грн. та надбавка за вислугу років (50%) - 5570,00 грн.
27 червня 2020 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив підготувати довідки про його грошове забезпечення станом на 01 січня 2018 року, на 01 січня 2019 року, на 01 січня 2020 року виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати та направити їх у Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області для перерахунку пенсії.
07 липня 2020 року відповідач листом №14/3304 повідомив позивача, що відповідно до Порядку № 45 оновлення довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій з подальшою їх подачею до ПФУ, може бути проведено відповідачем тільки за офіційним запитом ГУ ПФУ у Хмельницькій області.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з часткової доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII ) визначені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.
Частиною 1 статті 9 Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-XII).
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Водночас, на реалізацію ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Так, п. 1 вказаного Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Постанови №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови №704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, у примітці 1 до Додатку 1 вказаної постанови зазначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Подібне за змістом правове регулювання містить й примітка 1 до Додатку 14 Постанови №704.   
Таким чином, аналіз наведених вище приписів постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" свідчить про те, що розрахунки проводяться шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, що визначений Додатком 1 або Додатком 14.    
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, складав 1762,00 грн. згідно зі статтею 8 цього ж Закону розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становив 3723,00 грн.
Так, 50 % від мінімальної заробітної плати 3723,00 грн. складає 1861,50 грн., а отже при визначенні посадового окладу позивача неможливо застосувати прожитковий мінімум для працездатних осіб, оскільки він є меншим від мінімально можливого множника - величини п`ятдесяти відсотків мінімальної заробітної плати. Саме тому, розрахунковою величиною, яка повинна застосовуватися для визначення посадового окладу позивача є 50 % розміру заробітної плати, а саме 1861,50 грн., а не прожитковий мінімум як помилково вважав відповідач.
Отже, при проведенні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням позивача слід виходити із розрахункової величини - 50 % розміру мінімальної заробітної плати, адже урядом у примітках до додатку 1 та додатку 14 застосовано словесну конструкцію "але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року".
А тому, відповідачем при складанні довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії було порушено норми Постанови № 704, що призвело до неправильного визначення відповідної грошової суми.
В досліджуваній ситуації, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ольсон проти Швеції", а саме, норма спеціального закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.
Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах "Вєренцов проти України", "Кантоні проти Франції").
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що позовна вимога стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачеві у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Хмельницькій області, оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови № 704 з вирахування розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, з урахуванням мінімально встановленого розміру - 50% розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 01 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Апеляційний суд зазначає, що нечіткість Постанови №704, коли Примітки до Додатків 1,14 на які покликається позивач і які, не визнає відповідач, є в свою чергу частинами даного нормативно-правового акта, які представляють державно-владний припис, призначений для спеціального текстового або символічного підкреслення, має супровідний характер.
Виходячи з наведеного та згідно з усталеною практикою Європейського суду, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України", "G.G. та інші проти Болгарії").
Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Хмельницькій області, оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови № 704 з вирахування розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, з урахуванням мінімально встановленого розміру - 50% розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 01 січня 2019 року, на 01 січня 2020 року  та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, суд зазначає таке.
Згідно з п. 2, 3 Порядку № 45 тільки після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та надходження списків від Головного управління Пенсійного фонду України обласні військові комісаріати готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.
Оскільки таке рішення урядом не приймалося, відповідно відсутні й підстави для оформлення відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2019 року та 01 січня 2020 року.
Також до відповідача не надходили від ГУ ПФУ у Хмельницькій області списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Хмельницькій області, оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови № 704 з вирахування розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, з урахуванням мінімально встановленого розміру - 50% розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 01 січня 2019 року, на 01 січня 2020 року  та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача підготувати нові довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачеві та надати їх у встановленому порядку до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови № 704 та норми приміток додатків 1-14 до неї, Постанови № 45 для здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2019 року та з 01 січня 2020 року, то суд зазначає таке.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій.
За таких обставин, з огляду на те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачеві у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень Постанови №704 з вирахування розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, з урахуванням мінімально встановленого розміру - 50% розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 01 січня 2019 року, на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти залишені без задоволення, відповідно позовні вимоги про зобов`язання відповідача підготувати відповідні довідки також не підлягають задоволенню, як похідні.
Стосовно встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд не знаходить достатніх та обґрунтованих підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Оцінюючи позицію апелянтів, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційних скаргах, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційних скаргах не зазначено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.
Постанова суду складена в повному обсязі  03 грудня 2020 року.
          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.