Постанова 
Іменем України                                       
09 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 211/6686/19
провадження № 61-16244св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапромекологія»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапромекологія» на постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., від 21 жовтня 2020 року. 
Короткий зміст позову та його обґрунтування
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього 
ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапромекологія» (далі - ТОВ «Мегапромекологія») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чоловік позивачки та батько її сина ОСОБА_3 працював машиністом фронтального навантажувача                         у ТОВ «Одеське Шляхо-Будівельне Управління» (далі - ТОВ «Одеське ШБУ»). 01 жовтня 2015 року між ТОВ «Одеське ШБУ» та ТОВ «Мегапромекологія» було укладено договір № 10/89/45 щодо надання послуг з екскавації пустої земельної породи та відходів гірничо-збагачувального виробництва на території замовника. ТОВ «Одеське ШБУ» надавало послуги власною технікою з екіпажем на замовлення ТОВ «Мегапромекологія» в період               з 10 жовтня 2015 року по 21 грудня 2015 року. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 зі ОСОБА_3 стався нещасний випадок, внаслідок якого він помер. Згідно з висновком експерта Марганецького відділення комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 24 грудня 2015 року № 246 смерть ОСОБА_3 настала від механічної асфіксії внаслідок стискання органів шиї твердим тупим предметом. Вважає, що її чоловік ОСОБА_3 загинув в робочий час, виконуючи доручену йому роботу на території підприємства-замовника      ТОВ «Мегапромекологія». За даним фактом було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався      23 грудня 2015 року о 15-45 год. на території ТОВ «Мегапромекологія», про що складено акт від 28 квітня 2016 року за формою Н-5. Нещасний випадок було пов`язано з виробництвом, про що складено акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 28 квітня 2016 року за формою Н-1. Вказувала, що у зв`язку зі смертю батька її син пережив та переживає глибокі моральні страждання, зазнав сильного нервового потрясіння, оскільки втратив рідну людину, яку він дуже любив і поважав, свою опору та підтримку. Вважала, що оскільки відповідачем як замовником і підприємством, на території якого проводились роботи, не забезпечено трудову та виробничу дисципліну, не проконтрольовано дотримання законодавства про охорону праці і правил внутрішнього розпорядку працівниками ТОВ «Одеське ШБУ», що в результаті призвело до загибелі ОСОБА_3 , обов`язок з відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька дитини, має бути покладено саме на відповідача.
Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 191 958 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої її неповнолітньому сину ОСОБА_2 смертю батька на виробництві, що сталася внаслідок нещасного випадку під час виконання останнім своїх трудових обов`язків.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Середньої Н. Г., від 05 червня 
2020 року у позові ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього 
ОСОБА_2 , відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що загиблий ОСОБА_3 , який працював машиністом фронтального навантажувача у ТОВ «Одеське ШБУ», загинув внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, володільцем якого відповідач не був. При ухваленні рішення суд першої інстанції керувався висновками, викладеними у постанові Верховного Суду 
від 05 червня 2019 року у справі № 520/11029/14-ц. Наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення в діях (бездіяльності) 
ТОВ «Мегапромекологія» не доведено.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього 
ОСОБА_2 , задоволено частково.
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Мегапромекологія» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , моральну шкоду, завдану смертю особи на виробництві, у розмірі 150 тис. грн без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що під час настання нещасного випадку на виробництві  ОСОБА_3 виконував роботу на підставі договору про надання послуг від 01 жовтня 2015 року № 10/89/45, укладеного між замовником ТОВ «Мегапромекологія» та виконавцем 
ТОВ «Одеське ШБУ». З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважав замовника ТОВ «Мегапромекологія» відповідальним за шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_3 на виробництві, на підставі частини другої 
статті 1172 ЦК України. Врахувавши, що нещасний випадок, який стався із ОСОБА_3 , пов`язаний з виробництвом, що встановлено актами розслідування, у зв`язку зі смертю батька неповнолітній ОСОБА_2 зазнав сильного нервового потрясіння, негативні зміни в його родині є незворотними, що завдало душевного болю та моральних страждань, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для відшкодування неповнолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди, розмір якої, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд визначив у розмірі 150 тис. грн.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала 
У касаційній скарзі ТОВ «Мегапромекологія» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 382/1331/16-ц, 
від 23 вересня 2020 року у справі № 569/18043/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) та в ухвалі Верховного Суду України від 06 квітня 2011 року у справі № 6-13344св10, а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції при вирішенні спору не встановив обов`язкові підстави для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, передбачені статтею 1167 та частиною другою статті 1172 ЦК України, а саме: протиправність діяння (бездіяльності) відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням (бездіяльністю) відповідача та наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Заявник стверджує, що загиблий 
ОСОБА_3 не перебував у трудових та інших цивільно-правових відносинах з ТОВ «Мегапромекологія». Наголошує на тому, що відповідач не володів на будь-якій правовій підставі фронтальним навантажувачем (автотранспортним засобом) як джерелом підвищеної небезпеки, тому вважає правильними висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказує, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 
2020 року у справі № 211/6880/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , і стягнуто з ТОВ «Одеське ШБУ» на їх користь по 100 тис. грн кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка та батька ОСОБА_3 .
У визначений судом строк відзиви на касаційну скаргу не надійшли
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою. 
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_1 
ОСОБА_3 працював машиністом фронтального автонавантажувача 
ТОВ «Одеське ШБУ».
Згідно договору про надання послуг № 10/89/45 від 01 жовтня 2015 року, укладеного між ТОВ «Мегапромекологія» як замовником та ТОВ «Одеське ШБУ» як виконавцем, останнє зобов`язалось за завданням замовника надати послуги технікою з екіпажем, в тому числі: екскаватори-навантажувачі, екскаватори, автомобіль КАМАЗ, тощо. У договорі зазначено, що виконавець надає послуги за завданням замовника власними силами, укомплектовує техніку власним екіпажем. Належне використання техніки забезпечує екіпаж виконавця. За умовами договору (розділ 5) виконавець зобов`язується ознайомити екіпаж з правилами технічної експлуатації обладнання, що орендується, проводити первинні та поточні інструктажі з техніки безпеки та охорони праці для екіпажу на місці експлуатації. При настанні випадків, що унеможливлюють виконання договору, повідомити про це замовника на протязі однієї доби.
ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні трудових обов`язків на території 
ТОВ «Мегапромекологія» стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_3 помер.
28 квітня 2016 року начальником Головного управління Держпраці в Одеській області затверджено акт за формою Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 
23 грудня 2015 року о 15 годині 45 хвилин у ТОВ «Одеське ШБУ».
28 квітня 2016 року начальником Головного управління Держпраці в Одеській області затверджено акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1.
Відповідно до зазначених актів, які складені комісією, до складу якої входили представники ТОВ «Одеське ШБУ», нещасний випадок стався на території збагачувальної фабрики ТОВ «Мегапромекологія» у районі селища Тимошівка Нікопольського району Дніпропетровської області внаслідок перекидання технологічного транспортного засобу. В день настання нещасного випадку на території фабрики не було інженерно-технічного персоналу ТОВ «Одеське ШБУ», оскільки з 21 грудня 2015 року за попередньою домовленістю із замовниками виконання виробничих робіт було припинено. На підставі розпорядження начальника збагачувальної фабрики ТОВ «Мегапромекологія» з 11 грудня 2015 року фабрика не працювала та знаходилась у черговому режимі під охороною. 
Причиною нещасного випадку згідно акту за формою Н-5 визначено особисту необережність ОСОБА_3 та порушення ним посадової інструкції № 27 машиніста автонавантажувача ТОВ «Одеське ШБУ», а саме: недотримання норм, правил, інструкцій, вимог наказів і правил охорони праці та техніки безпеки; пункту 1.10.5 розділу 2 Інструкції № 43 з охорони праці для машиністів фронтальних навантажувачів ТОВ «Одеське ШБУ», а саме: недотримання порядку виконання навантажувальних робіт в особливих умовах, в тому числі поблизу відкосів, котлованів і траншеї; абзацу 18 
пункту 3.10 розділу 3 інструкції № 43 з охорони праці для машиністів фронтальних навантажувачів ТОВ «Одеське ШБУ», затвердженої наказом директора від 14 серпня 2013 року № 2, а саме: розпивання на території спиртних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння. Відповідальних осіб зі сторони адміністрації управлінь підприємств 
ТОВ «Одеське ШБУ» та ТОВ «Мегапромекологія» комісією із спеціального розслідування не встановлено.
Окремою думкою члена комісії зазначено, що нещасний випадок є таким, що не пов`язаний з виробництвом, оскільки потерпілий ОСОБА_3 знаходився на території підприємства ТОВ «Мегапромекологія» після закінчення робіт згідно договору на виконання робіт, керуючи автонавантажувачем без відома роботодавця та без виробничого завдання, а також знаходився в стані алкогольного сп`яніння (в крові ОСОБА_3 при судово-токсичному дослідженні крові виявлено етиловий спирт в кількості 2,52 проміле).
 
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За загальним правилом, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).
За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.
Частиною другою статті 1172 ЦК України визначено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо віндіяв за завданням замовника. 
Для виникнення у особи обов`язку з відшкодування шкоди, завданої третій особі, відповідно до вимог частини другої статті 1172 ЦК України, крім наявності загальних умов, необхідні спеціальні умови, які визначаються залежно від суб`єктного складу відповідних відносин, зокрема існування договору підряду та підрядника, який діє за завданням замовника.
Схожі за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 382/1331/16-ц (провадження 
№ 61-28945св18).
Статтею 173 Кодексу законів про працю України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Верховний Суд України в ухвалі від 06 квітня 2011 року у справі 
№ 6-13344св10 дійшов висновку про те, що за змістом частини другої 
статті 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника і під його контролем за відповідністю виконаних робіт, передбаченим нормам і правилам. Чинність частини другої статті 1172 ЦК України не поширюється на випадки, коли шкоду третій особі завдано підрядником при виконанні на підставі договору підряду робіт, якщо цей договір не передбачає контролю замовника за відповідністю цих робіт існуючим нормам і правилам.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК Українипередбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції на вищезазначені вимоги закону достатньої уваги не звернув, доводи відповідача належним чином не перевірив, не врахував те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нещасний випадок стався зі ОСОБА_3 внаслідок протиправних дій відповідача, а також причинно-наслідкового зв`язку між настанням нещасного випадку (смерті працівника підрядника), заподіянням шкоди та діями відповідача. 
Поза увагою суду апеляційної інстанції залишилось те, що умовами договору про надання послуг від 01 жовтня 2015 року № 10/8, укладеного між 
ТОВ «Мегапромекологія» та ТОВ «Одеське ШБУ», передбачено, що виконавець надає послуги технікою разом з екіпажем та гарантує, що екіпаж має достатню кваліфікацію і у відповідності до норм законодавства України може експлуатувати техніку. Також суд апеляційної інстанції не врахував, що відповідно до акту за формою Н-5 від 28 квітня 2016 року причиною нещасного випадку на виробництві, який стався із ОСОБА_5 , була особиста необережність потерпілого, а саме порушення посадової інструкції, правил та інструкцій ТОВ «Одеське ШБУ», а також перебування під час нещасного випадку у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до акту за формою Н-5 від 28 квітня 2016 року порушень з боку посадових осіб              ТОВ «Мегапромекологія» не встановлено. Послуги, які замовляло                       ТОВ «Мегапромекологія», передбачали їх надання з дотриманням відповідних норм й правил. У випадку свідомого порушення таких правил замовник не може нести відповідальність за шкоду, завдану працівникам підрядника.
Із урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено обставин, за наявності яких може наступати відповідальність замовника за завдану сину позивача моральну шкоду внаслідок смерті батька, що беззаперечно є найвищою немайновою втратою.
Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року у справі № 211/6880/19, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду 
від 19 листопада 2020 року, позови ОСОБА_1 , яка діяла у власних інтересах, а також в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Одеське ШБУ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданою смертю її чоловіка на виробництві, у розмірі 100 тис. грн без урахування утримання податків та зборів. Стягнуто з ТОВ «Одеське ШБУ» на користь ОСОБА_1 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданою смертю його батька на виробництві, у розмірі 100 тис. грн без урахування утримання податків та зборів.
Під час розгляду справи № 211/6880/19 судами встановлено, що роботодавець - ТОВ «Одеське ШБУ» не створив безпечні умови праці на підприємстві, чим порушив вимоги статей 141, 160, 153 КЗпП України,        статтей 13, 17 Закону України «Про охорону праці», а тому ТОВ «Одеське ШБУ» є особою, яка несе відповідальність за відшкодування моральної шкоди, завданої дружині та дитині померлого ОСОБА_3 . Врахувавши те, що причиною нещасного випадку на виробництві була особиста необережність потерпілого, суд зменшив заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди до 100 тис. грн для позивачки та її дитини.
Отже, висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог зроблені з неправильним застосуванням положень статтей 1167, 1168, частини другої статті 1172 ЦК України, а тому оскаржена постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції, яким було відмолено у задоволенні позову, - залишенню в силі, з урахуванням мотивів, викладених в цій постанові. 
За правилами статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, мотивувальна частина якого підлягає зміні.
Керуючись статтями 400, 402, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапромекологія»задовольнити частково. 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року скасувати.
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року залишити в силі, змінивши його мотивувальну частину з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                                    О. М. Осіян
 
                                                                                                                  Н. Ю. Сакара
 
        С. Ф. Хопта
 
                                                                                                                  В. В. Шипович