ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9542/20 Справа № 190/812/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: П`ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування П`ятихатської РДА, про відібрання дитини
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року клопотання представника відповідачів – адвоката Бутенко О.В. про зупинення провадження у справі - задоволено.
Зупинено провадження у цивільній справі за позовом №190/812/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи – П`ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування П`ятихатської РДА, про відібрання дитини, до розгляду П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області цивільної справи №190/396/20 за позовом ОСОБА_2 до П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань захисту прав дитини про доцільність призначення опікуна над малолітньою дитиною, скасування розпорядження про призначення опікуна над малолітньою дитиною та визначення місця проживання малолітньої дитини (а.с. 97-98).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року, а тому просить її скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.104-112).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Постановляючи ухвалу суд 1 інстанції посилався на положення п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.
       
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам закону.

       Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
       Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" для зупинення провадження у справі у зв`язку із неможливістю розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (аналогічна позиція висловлена у правовому висновку Верховного суду України у постанові №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року).
       Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.
       Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
       
       Однак, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі враховуючи, що заявником не доведено неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення іншої справи, а також те, що в ній вирішуються питання, які стосуються підстав, заявлених у справі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
       Перебування у провадженні П”ятихатського районного суду Дніпропетровської області цивільної справи № 190/396/20 за позовом ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань захисту прав дитини про доцільність призначення опікуна над малолітньою дитиною, скасування розпорядження про призначення опікуна над малолітньою дитиною та визначення місця проживання малолітньої дитини, не перешкоджає розгляду даної цивільної справи, та не є підставою для зупинення провадження у справі у розумінні вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

               Відповідно до п.п.1, 4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

       Крім того, судом першої інстанції не було враховано того, що одним із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом (п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України). Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

       Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

       Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
       
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 а слід задовольнити, а ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року про зупинення провадження — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року — скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: