ПОСТАНОВА 
Іменем України

01 жовтня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/2223/20
провадження № 22-ц/4809/1233/20 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,
секретар судового засідання Кравченко Я. С.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
представник заявника - адвокат Данилюк Надія Володимирівна,
заінтересована особа - Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького,
представник заінтересованої особи - за довіреністю Пасенко Алла Сергіївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2020 року у складі головуючої судді Шевченко І. М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
У квітні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з серпня 2002 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, вказував, що встановлення даного факту потрібне йому для реалізації прав спадкоємця.
Заява обґрунтована тим, що покійна ОСОБА_2 була його тіткою, вона та його мати були двоюрідними сестрами та з дитинства проживали в одній сім`ї. З серпня 2002 року він переїхав проживати до ОСОБА_2 у будинок АДРЕСА_1 , оскільки тітка проживала одна, перебувала в похилому віці та потребувала сторонньої допомоги, не мала інших родичів, в тому числі власних дітей. З вказаного часу вони проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. 
Після смерті ОСОБА_2 заявник проводив обряд поховання, отримав на це одноразову допомогу від держави, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 14 від 25.09.2019 № 656, свідоцтвом про поховання. Крім того, зберігає та використовує після смерті тітки речі повсякденного вжитку та документи померлої, сплачує комунальні платежі. У визначений законом термін (ст. 1270 ЦК України) подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом.
24.03.2020 нотаріусом винесено постанову № 143/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , з посиланням на відсутність належного підтвердження підстав щодо його права на спадкування за законом за четвертою чергою спадкуваннята роз`яснено можливість встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2020 року задоволено заяву.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з серпня 2002 року по день смерті ОСОБА_2 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького як заінтересована особаподало апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення, яким залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу прийняття спадщини, .
Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Вказує на те, що до відзиву на заяву та під час судового засідання Управлінням були надані докази про те, що громадянка ОСОБА_2 з вересня 2009 року по вересень 2019 перебувала на обслуговуванні у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Подільського району міста Кропивницького як одинока особа та отримувала послугу догляд вдома на безоплатній основі.
На кожного громадянина, якого обслуговує територіальний центр, ведеться особова справа, в якій міститься заява громадянина, медичний висновок (крім відділення організації надання грошової та натуральної допомоги), документи, що підтверджують право громадянина на надання соціальних послуг та соціальну допомогу. Формування, облік та зберігання особової справи здійснюється у відділенні, яке обслуговує громадянина постійно.
На підставі заяви гр. ОСОБА_2 від 08.09.2009, акта обстеження матеріально - побутових умов непрацездатного громадянина від 13.08.2009, карти медичного огляду одинокого (самотньо проживаючого) непрацездатного громадянина від 13.08.2009 виданого КЗ “Центральна міська лікарня м. Кіровограда” поліклінічне відділення, видано рішення “Про затвердження списку підопічних територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Ленінського району, які зараховуються на безоплатне обслуговування” від 17.09.2009 № 141.
На ОСОБА_2 з вересня 2009 року була заведена особова справа, де є довідки від квартального комітету № 14 від 08.09.2009 № 125, від 01.2010 № 264, від 23.01.2011 № 28, від 28.03.2015 № 102, від 08.01.2016 № 10, від 17.01.2017 № 89,від 23.01.2018 № 051, від 21.02.2019 № 146, згідно яких померла проживала одна. Соціальні послуги надавала соціальний робітник ОСОБА_3 . Заходи, що складали зміст послуг: закупівля, доставка продуктів, промтоварів, медикаментів, допомога у приготуванні їжі, у прибиранні житла, дрібний ремонт одягу, сплачення платежів, допомога в оформленні документів. Надання інформації з питань соц. захисту населення.
У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 на підставі наказу директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Подільського району міста Кропивницького від 25.09.2019 № 313-ОД було знято з обслуговування відділення соціальної допомоги. 
Факт проживання заявника та померлої однією сім`єю не доведений, на думку заінтересованої особи, оскільки за наданими нею доказами ОСОБА_2 проживала одна.
Вважає, що рішенням суду грубо порушено норми п. 6 статті 293 ЦПК України, в якому передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Заявник подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи за довіреністю Пасенко А. С., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника заявника адвоката Данилюк Н. В., яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12).
Померла ОСОБА_2 була тіткою заявника ОСОБА_1 по матері.
Родинні відносини між заявником і померлою не оспорюються заінтересованою особою.
ОСОБА_1 проживав і був зареєстрований постійно в належному померлій будинку АДРЕСА_1 (а.с. 16, 17-18).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить вказаний будинок (а.с.16).
ОСОБА_1 проводив поховання ОСОБА_2 та отримав одноразову допомогу від держави (а.с. 13, 14). 
На даний час заявник проживає у належному померлій будинку, зберігає та використовує речі повсякденного вжитку та документи померлої, сплачує комунальні платежі.
Згідно довідок Квартального комітету №14 Подільського району м. Кропивницького від 25.09.2019 №656 та від 21.05.2020 №195 ОСОБА_1 проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2002 року по теперішній час (а.с. 13, 49).
Заявник звертався із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Панчишиної С. С., проте 24.03.2020 отримав відмову, яка вмотивована не пред`явленням документів, які підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.10).
Згідно інформації від 28.04.2020, наданої Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Подільського району м. Кропивницького на запит в.о. начальника Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2009 року до вересня 2019 року перебувала на обслуговуванні у територіальному центрі та отримувала послугу догляд вдома на безоплатній основі (а.с.29).
Згідно фотокопії індивідуального плану надання соціальних послуг догляду вдома померла ОСОБА_2 08.09.2009 року виявила бажання за кошти отримувати соціальні послуги від ОСОБА_3 , перераховані у плані (а.с.30).
Відповідно до фотокопії довідки від 21.02.2019 №146, виданої КК №14 Подільського району м. Кропивницького, ОСОБА_2 проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , одна (а.с. 33).
За свідченнями ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , даними в судовому засіданні в суді першої інстанції був підтверджений факт родинних відносин та проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства протягом останніх 13 років.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
На підставі ст. 1262 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
При вирішенні спору про право па спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо ( п. 21 Постанови).
Згідно пункту 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини.
ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, оскільки виникнення права на спадкування по закону після померлої ОСОБА_2 в порядку четвертої черги залежить від доведення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 понад п`ять років до дня смерті останньої знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, визнаний судом першої інстанції доведеним належними і допустимими доказами, в тому числі за довідками квартального комітету №14 Подільського району м. Кропивницького, записами в паспорті заявника та у будинковій книзі про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав як спадкоємця померлої ОСОБА_2 .
Перебування померлої ОСОБА_2 на обслуговуванні у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Подільського району міста Кропивницького не спростовує вказаного факту і не дає підстав вважати, що територіальна громада міста Кропивницького, яку представляє Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, у зв`язку з цим має право успадкувати за законом належне спадкодавцеві майно.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності між заявником і заінтересованою особою спору про право не знайшли свого підтвердження, були предметом обговорення в суді першої інстанції, правильних висновків суду про їх безпідставність не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Суд розглянув справу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвалив законне і обгрунтоване рішення, тому з підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення – без змін .
Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
Головуючий                                                                 С. М. Єгорова

Судді                                                                        О. Л. Карпенко

                                                                        С. І. Мурашко