ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року	                        Львів	Справа № 443/917/15-а пров. № А/857/11965/20 	
 
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 

головуючого судді:                              Курильця А.Р.,
суддів:                                                    Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                              Ратушної М.І.,
представника відповідача                   Мандзі В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними,-

суддя в 1-й інстанції – Сливка С.І.,
час ухвалення рішення – 11.09.2020 року,
місце ухвалення рішення – м. Жидачів,
дата складання повного тексту рішення – 11.09.2020 року,

                                                            в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (правонаступник Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, далі – відповідач) про визнання протиправними дій відповідача при індексації пенсії позивача з 10.03.2008 року по 31.12.2014 року; визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення індексації пенсії позивача відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року та нездійснення щорічних перерахунків пенсії позивача з 01 березня у 2014-2017 роках відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок яких пенсійним органом порушено принципи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування щодо рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат і диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу і розміру заробітної плати (доходу) та допущена дискримінація позивача за ознакою року народження (призначення пенсії); зобов`язання відповідача провести позивачу індексацію пенсії відповідно до ст.ст. 3, 4 і 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з 10.03.2008 року по 30.09.2017 року та здійснити щорічні перерахунки пенсії з 01 березня у 2014-2017 роках відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік; стягнення з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями і бездіяльністю, у сумі 63785,68 грн. 68 коп.
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області  від 11 вересня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача при індексації пенсії позивача з 10.03.2008 року по 31.12.2014 року; бездіяльність відповідача щодо непроведення індексації пенсії позивача відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року та нездійснення щорічних перерахунків пенсії позивача з 01 березня у 2014-2017 роках відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок яких управлінням Пенсійного фонду України порушено принципи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування щодо рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат і диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу і розміру заробітної плати (доходу). Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення (пенсії) за період з 10.03.2008 року по 30.09.2017 року, а також перерахувати розмір пенсії згідно із ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 березня у 2014-2017 роках із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік (п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України). В іншій частині задоволення позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково. Рішення Жидачівського районного суду Львівської області  від 11 вересня 2020 року у справі № 443/917/15-а – скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними: дії Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області при індексації пенсії ОСОБА_1 з 10 березня 2008 року по 31 грудня 2014 року; бездіяльність Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (пенсії) за період з 10 березня 2008 року по 30 вересня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
15.12.2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, яка заперечив щодо винесення додаткового рішення з мотивів відсутності у відповідача коштів на такі виплати, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність винесення додаткового судового рішення.
За змістом ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
За правилами ст. 252 КАС України суд може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткове рішення лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 252 КАС України. Додаткове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Таке рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
В поданій заяві позивач зазначає, що нею було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 182,70 грн., який було стягнуто судом першої інстанції на її користь в скасованому рішенні та 530,38 грн. судового збору, який стягнуто додатковим рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 23.09.2020 року.
Апеляційний суд з аналізу матеріалів справи зазначає наступне.
23.09.2020 року Жидачівським районним судом Львівської області винесено додаткове рішення, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 530,38 грн., згідно квитанції № 102 від 26.12.2017 року.
Вказане рішення не оскаржено сторонами та набрало законної сили, а отже позивачка може отримати присуджений вказаним рішенням судовий збір та такий не є предметом винесення додаткового рішення Восьмим апеляційний адміністративним судом, так як жодного рішення щодо суми в 530,38 грн. апеляційним судом не приймалось.
Щодо сплаченого судового збору в розмірі 182,70 грн., який було стягнуто в скасованому Восьмим апеляційним адміністративним судом рішенні, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними діяння Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області при індексації пенсії та зобов`язано пенсійний орган нарахувати та виплатити індексацію пенсії за період з 10 березня 2008 року по 30 вересня 2017 року. 
В задоволенні позовної вимоги про перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 за період з 2014 по 2017 роки відмовлено.
Тобто, фактично судом апеляційної інстанції задоволено половину позовних вимог, а тому сума судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України становить 91,35 грн. (182,70 грн./2).
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 частково та прийняти додаткове рішення.
Керуючись ст.ст. 132,139,252,321,325,328 КАС України, суд, -

                                                             п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 91 (дев`яносто одна) гривня 35 (тридцять п`ять) копійок.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення виготовлено 23 грудня 2020 року.