ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7274/20                Головуючий суддя І інстанції Єфіменко Н. В.
Провадження № 33/818/825/20        Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 вересня 2020 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Молокосусова В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційними скаргами на постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року, та від 23 червня 2020 року - 

в с т а н о в и в:

Цими постановами 
ОСОБА_1 , 1984 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначені адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік із стягненням судового збору у розмірі 420,40 грн.

       Постановою від 20 травня 2020 року встановлено, що як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 01.05.2020 о 02.55 за адресою: м. Харків, вул. Алчевских, 42 ОСОБА_1 керував автомобілем «Сітроен» р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

       Постановою від 23 червня 2020 року встановлено, що як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 01.05.2020 року о 04.20 год. за адресою: м. Харків, Чернишевська, 77 ОСОБА_1 керував автомобілем «Сітроен» р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнин рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

В своїх апеляційних скаргах захисник Молокосусов В.Є. просив постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року та від 23 червня 2020 року скасувати, а провадження у справах закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
       Свої вимоги обґрунтовує тим, що дії працівників поліції є незаконними щодо неодноразового складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд, однак в іншому медичному закладі. Вказує, що алкотестер Драгер не входить до переліку дозволених засобів, а також не було надано документів на цей прилад. В судовому засіданні не були допитані працівники поліції, свідки події та не був оглянутий відеозапис, який є наявним в матеріалах справ. Вказує, що в матеріалах справ не зазначено, які порушення ПДР України стали підставою для зупинки ОСОБА_1 

       30 вересня 2020 року постановою судді Харківського апеляційного суду, дотримуючись вимог ст. 36 КУпАП, об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП для їх сумісного апеляційного розгляду.

       Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Молокосусова В.Є., які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарга підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
       Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, направленням на огляд, актами огляду, відеозаписом бодікамери працівників поліції.
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (серії ДПР18 №273194) вбачається, що ОСОБА_1 , керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнин рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер та в медичному закладі відмовився.
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (серії ДПР18 №354939) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнин рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків на місці та в закладі охорони здоров`я.
З відомостями, зазначеними в цих протоколах ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчать його власноручні підписи. Крім того, аналізуючи відомості цих протоколів вбачається, що ОСОБА_1 був з ними згоден, оскільки ані протоколи, ані матеріали справ не містять будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо невідповідностей зазначених відомостей у протоколах про адміністративні правопорушення стосовно нього.
Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що ці протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою державою особою і дії службових осіб що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції також не заперечував, що під час зупинки його автомобіля працівниками поліції, цим автомобілем керував саме він. 
Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я.
В апеляційній скарзі захисника йдеться про те, що суд першої інстанції не допитав свідків, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, а також працівників поліції, однак він не ставив питання про їх виклик до судового засіданя в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної, з власної ініціативи, викликав в судове засдання працівників поліції, які складали протоколом про адміністративні правопорушення, а також свідків, які зазначені в протоколах. 
Проте, працівники поліції в судве засідання в суді апеляційної інстанції не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликались в судове засідання шляхом направлення їм судових повісток, на поштові адреси, зазначені в їх письмових поясненнях, однак судові повістки повернулись до суду у зв`язку із відсутністю адресатів за вказаними адресами.
Відомості про місце проживання свідка ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні, а телефон ( НОМЕР_2 ), зазначений у письмових поясненнях не обслуговується.
Свідок ОСОБА_4 викликався в судове засіданні шляхом направлення телефонограми на номер НОМЕР_3 , однак під час спілкування повідомив, що на час розгляду апеляційних скарг буде перебувати за межами Харківської області.
Таким чином, апеляційний суд виконав усі, передбачені чинним КУпАП, способи виклику свідків у судове засідання. Поряд з цим, у суду апеляційної інстанції немає підстав ставити під сумнів письмові пояснення свідків, оскільки вони є послідовними та узгоджуються з іншими доказами у справах.
Крім того, відповідно до відомостей відеозаписів з бодікамер працівників поліції, які наявні в матеріалах справ вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_7 відмовився у присутності двох свідків.
Окрім того, аналізуючи відомості, які містяться в розписці ОСОБА_1 вбачається, що останній був відсторонений працівниками поліції від керування транспортними засобами до «… повного витрезвлення». Однак, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 власноручно підписав цю заяву, він продовжив керувати транспортним засобом та був повторно зупинений працівниками поліції, що свідчить про не сумлінне ставлення ОСОБА_1 до виконання покладених на нього обов`язків, а також нехтування Правилами дорожнього руху України.
Крім того, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. А саме КЗОЗ «Харківський Обласний Наркологічний Диспансер», який знаходиться у м. Харкові на вул.. Шевченка, 26. Отже, лікарі цього закладу є фахівцями у галузі виявлення стану сп`яніння, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що вимога працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме у цьому медичному закладі є законною, а відмова ОСОБА_1 від проходження у цій установі та бажання пройти в іншій медичній установі розцінюється судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності.
Поряд з цим апелянта стверджує про те, що алкотестер Драгер не входить до переліку засобів, які дозволені до використання МОЗ та Держспоживстандартом.
Однак, ОСОБА_1 не бажаючи проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер, мав об`єктивну можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від кого вінт також відмовився, а тому цей твердження є необ`єктивним.
Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням газоаналізатору «Драгер», а також у медичному закладі, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.
       Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. 
Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністартвних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справ. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли б безумовне скасування постанов суду, апеляційним судом не встановлено.
       Враховуючи наведене, дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтовані рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 25 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судових постанов є безпідставними. 
Проте, відповідно до вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР18 № 273194 та протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР18№ 354939 вбачається, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення в один і той же день і час
Відповідно до оскаржуваних постанов, вбачається, що ці протоколи розглянуті однією посадовою особою, одного самого органу - суддею Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, що обумовлює зміну оскаржуваних постанов в частині накладення адміністративного стягнення, а також в частині стягнення судового збору.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника Молокосусова В.Є. задовольнити частково.
На підставі п.4 ч.8 ст. 294 КУпАП постанову судді Київського районного суду від 20 травня 2020 року та постанову Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2020 року , якими ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення та в частині стягнення судового збору.
На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
       В решті постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року та від 23 червня 2020 року, якими ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає                

Суддя                                                                С.К. Шабельніков