УХВАЛА

24 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа № 908/976/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Васьковського О. В.

розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2019
у складі колегії суддів: Коваль Л. А. - головуючої, Білецької Л. М., Чередка А. Є.

у справі за заявою Приватного підприємства "Мілітарі"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

26.10.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник) звернувся шляхом поштового відправлення до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 908/976/19.

Одночасно в касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з підстав, передбачених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме з причин його незалучення до апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 та обізнаність про прийняту апеляційним господарським судом постанову від 07.11.2019 лише 15.10.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                       № 908/976/19 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів Білоуса В. В., Васьковського О. В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 03.11.2020.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Банаська О. О. в період з 10.11.2020 до 14.12.2020, раніше вирішити питання щодо розгляду матеріалів касаційної скарги даній справі не видавалося можливим. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України          (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Із матеріалів касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що касатор оскаржує постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 908/976/19 повний текст якої було судом апеляційної інстанції було складено 07.11.2019.

Таким чином, останній день строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції в касаційному порядку припадав на 27.11.2019.

Однак, касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 26.10.2020, тобто із значним (майже рік) пропуском строку, встановленого статтею 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

Водночас скаржник, посилаючись на те, що він не був залучений до участі під час апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 та існування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду від 07.11.2019 дізнався лише 15.10.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень, просить поновити строк на касаційне оскарження.

Розглянувши клопотання скаржника, Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що наведені підстави для поновлення процесуального строку не є поважними, оскільки касатором не надано жодних доказів, які б підтверджували факт неотримання поштової кореспонденції від Північного апеляційного господарського суду.

Посилання скаржника про обізнаність із оскаржуваною постановою 07.11.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень не може розцінюватися судом як доказ дати вручення оскаржуваної ухвали.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Оскільки скаржником не доведено поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання касаційної скарги, клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 908/976/19 задоволенню не підлягає, а касаційна скарга - залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати суду належні докази отримання/неотримання копії оскаржуваної постанови апеляційної інстанції  якими зокрема може слугувати довідка відділення поштового зв`язку за місцезнаходженням скаржника чи відповідного суду про відповідний факт неодержання чи ненадіслання оскаржуваної постанови або навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження тощо.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 908/976/19 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       О. О. Банасько
Судді                                                                                                   В. В. Білоус
                                                                                                            О. В. Васьковський