ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3155/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:  
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,секретар судового засідання - І.В. Іванов,
за участю представників сторін:
від ОСОБА_1 : не з`явився
від Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів": Гришок С.В., В.Б. Скіндер
від ОСОБА_2 : Бугайчук В.В., Швець О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.11.2020 (суддя Щавинська Ю.М.,                  м. Одеса, повний текст складено 06.11.2020) № 916/3155/20 
про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів",

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" (далі також - Організація) про визнання протиправними та скасування всіх рішень позачергової Конференції Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", яка відбулась 27.10.2020.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 послався на те, що 27 жовтня 2020 року відбулась позачергова Конференція Організації, на якій були прийняті рішення про формування складу керівних статутних органів Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" - обрані члени Ради Організації та її директор, однак в роботі позачергової Конференції прийняли участь 16 делегатів, що суперечить правилу, закріпленому частиною 15 розділу 4 статуту Організації, а отже, така конференція була неправомочна приймати відповідні рішення. Як вказав позивач, прийняті на конференції рішення стосуються прав та обов`язків члена громадської організації              ОСОБА_1 , оскільки в силу пункту 1 частини 12 розділу 3 статуту члени Організації зобов`язані дотримуватись цього статуту та виконувати рішення статутних органів Організації, які прийняті в межах їхньої компетенції, та які не суперечать законодавству України та цьому статуту.
Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив до ухвалення судового рішення заборонити уповноваженим державним реєстраторам, у тому числі й державним реєстраторам управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань щодо Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів".
Вказана заява обґрунтована тим, що у разі невжиття таких заходів виконання рішення суду у справі стане неможливим, оскільки у випадку проведення державної реєстрацій змін до відомостей про склад керівних органів Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" на підставі оспорюваного рішення Конференції, новообрані члени статутних органів отримають можливість приймати рішення від імені організації, які у подальшому в силу положень ч. 1 ст. 92 ЦК України будуть створювати юридичні наслідки для організації перед третіми особами, що є неприпустимим. Вжиття таких заходів, як вказав заявник, не перешкоджатиме функціонуванню організації, оскільки у такому випадку у складі Організації діятимуть статутні органи у попередньому складі, що забезпечить можливість прийняття необхідних рішень для забезпечення діяльності організації.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2020 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (за вх.№2-4005/20 від 04.11.2020) задоволено частково: заборонено до закінчення розгляду справи по суті будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, в тому числі державним реєстраторам Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), нотаріусам проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань реєстраційні дії стосовно Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 111, код ЄДРПОУ 23207519) щодо зміни або внесення відомостей про керівника юридичної особи; а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо; зміни або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів.
Ухвала суду мотивована тим, що забезпечення позову не повинно порушувати та обмежувати права інших членів Організації, тому право відповідача на звернення до уповноважених осіб за вчиненням реєстраційних дій, не пов`язаних зі зміною керівника юридичної особи, інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо, внесенням або зміною відомостей про членів керівних органів, не стосується предмета спору у даній справі та не може бути обмежено судом. Отже, визначені позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони уповноваженим особам вчиняти фактично будь-які реєстраційні дії щодо Організації є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, жодним чином не забезпечують виконання у подальшому судового рішення у випадку задоволення позову, а також не пов`язані з можливістю істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Виходячи з вищевикладеного, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обґрунтованим, співмірним, таким, що жодним чином не обмежує діяльність Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", а також права та законні інтереси інших членів Організації, а також таким, що відповідає положенням ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", є вжиття заходу забезпечення позову, направленого на заборону державним реєстраторам, у тому числі й державним реєстраторам управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань стосовно Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" щодо зміни або внесення відомостей про керівника юридичної особи; а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо; зміни або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів. Невжиття зазначеного заходу забезпечення позову, як зазначив суд, може призвести до того, що позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів ОСОБА_1 . 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати дану ухвалу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Так, скаржник, з посиланням на те, що він є членом Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", зазначив, що висновок суду про обґрунтованість заяви про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях суду і не підтверджений жодним доказом. Це пояснюється тим, що в матеріалах справи відсутній протокол позачергової Конференції Організації від 27 жовтня 2020 року, у зв`язку з чим неможливо встановити, які саме рішення приймались на цій Конференції та чи взагалі проводилась ця Конференція. Також скаржник вказав, що ОСОБА_1 не являється членом Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", оскільки наказом №41 від 01.09.2020 його було виключено зі складу членів вказаної організації, а отже, суд задовольнив заяву про забезпечення позову особи, яка не має жодного відношення до Організації.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.11.2020 № 916/3155/20 та призначено розгляд апеляційної скарги на 15.12.2020 о 12:00 год.          
09.12.2020 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" про закриття апеляційного провадження за вказаною скаргою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки рішенням Ради названої організації від 22.10.2020 членство ОСОБА_2 припинено за несплату членських внесків та інших платежів, що сплачуються членами Організації.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.12.2020 клопотання Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" про закриття апеляційного провадження від 09.12.2020 залишено без задоволення, а також залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Перед судовим засіданням 15.12.2020 надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він повідомив, що не отримав вказану апеляційну скаргу, тому просить надати йому можливість ознайомитися з матеріалами апеляційної скарги для надання своїх заперечень та усних пояснень, у зв`язку з чим сповістити його про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Представники сторін просили залишити вказане клопотання на розсуд суду.
Суд апеляційної інстанції відхилив викладене в заяві ОСОБА_1 клопотання з огляду на те, що до апеляційної скарги були надані докази надсилання скарги ОСОБА_1 за вказаною ним адресою, ухвала від 24.11.2020 про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.11.2020 надіслана ОСОБА_1 25.11.2020 на адресу, зазначену у його позовній заяві та заяві про забезпечення позову: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 було повідомлено 14.12.2020 телефонограмою про дату, час та місце розгляду вказаної апеляційної скарги за номером телефону, який було зазначено ним в позові. Судова колегія зазначає, що сторони повинні добросовісно користуватись своїми правами, у тому числі повідомляти суду вірні адреси та інші засоби зв`язку (зокрема мобільного) для забезпечення отримання ними судових повідомлень та викликів. 
Отже, суд апеляційної інстанції вжив всіх можливих та необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду зазначеної апеляційної скарги. При цьому, відхиляючи вказане клопотання, судова колегія врахувала також обмежений строк розгляду скарги на ухвалу місцевого господарського суду, який встановлено ч. 2               ст. 273 ГПК України.
У судовому засіданні 15.12.2020 представники Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.          
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 06.11.2020 про забезпечення позову, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). 
У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
          Більш того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Положеннями ст. 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
          Відповідно до п.п. 4, 10 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
          Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.
          По суті забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача та інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. 
          Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення у випадку задоволення позову.
          Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Але, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного способу захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. 
          Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
          Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
          Як свідчать матеріали оскарження ухвали суду від 06.11.2020, предметом позову ОСОБА_1 є вимоги про визнання протиправними та скасування рішень позачергової конференції Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", що відбулась 27.10.2020, які стосуються, зокрема, обрання членів Ради Організації та її директора. 
          Копію протоколу позачергової конференції Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", що відбулась 27.10.2020, було додано іншим скаржником ОСОБА_3 до його апеляційної скарги на ухвалу суду від 06.11.2020, а також до заяви про вступ у справу в якості третьої особи. Із вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_3 було обрано директором Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів".
          Згідно з ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
          Відповідно до п.п.12-14 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб:
-          відомості про органи управління юридичної особи;
-          відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;
-          відомості про членів керівних органів: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку - для громадського формування;.
          Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".
          Відтак, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
          Згідно із Статутом Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" (в редакції від 20.12.2014) до статутних органів організації належить центральний постійно діючий орган управління - Рада та виконавчий орган - Директор.
          Положеннями Статуту Організації до повноважень Ради віднесено, зокрема, прийняття рішень про прийняття в члени Організації та виключення з неї; здійснення господарського управління коштами Організації в межах річних кошторисів та інше; до повноважень Директора - зокрема, про видачу наказів, розпоряджень, доручень, які є обов`язковими для всіх найманих працівників Організації та для її членів, у частині, що стосується їх інтересів, прав та обов`язків, пов`язаних із членством в організації; право укладати та підписувати від імені Організації угоди та договори, інші правочини; право першого підпису банківських та інших фінансових документів; вирішення поточних питань діяльності Організації.
          Отже, зміна статутних (керівних) органів Організації свідчить про наявність підстав вважати, що дії, зокрема, новообраного Директора, певною мірою впливатимуть на виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав ОСОБА_1 , як члена громадської організації.
          Господарським судом Одеської області з метою перевірки відомостей, що містяться у заяві про забезпечення позову, було зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що 21.10.2020 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України було проведено скасування реєстраційної дії.
          Також місцевим господарським судом із сайту Міністерства юстиції (https://minjust.gov.ua/m/jovten-6988) встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 20.10.2020  №3649/5 скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.07.2020 №15561070016034756 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену головним спеціалістом південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тарасенко Н.І., щодо Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", якою було змінено керівника організації. Необхідність скасування відповідної реєстраційної дії колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції обґрунтована тим, що така дія проведена з порушенням вимог, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 28, п.6 ч.2 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
          Слід зазначити, що оскаржувані рішення щодо обрання членів Ради Організації та директора були прийняті майже одразу після скасування реєстраційних дій, якими було змінено керівника організації, що в певній мірі може свідчити про наявність корпоративного конфлікту.
          Як слушно зауважив господарський суд першої інстанції, наведене у сукупності свідчить про те, що у разі, якщо до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ГО "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно Організації на підставі оспорюваних рішень Конференції Організації (зокрема зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо, відомостей про членів керівних органів), невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може призвести до того, що позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів ОСОБА_1 . Проте місцевий господарський суд не врахував, що позов заявлений саме стосовно рішень, оформлених протоколом позачергової Конференції Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" від 27 жовтня 2020 року, а отже, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись саме до цих рішень, а не взагалі до будь-яких рішень, у тому числі тих, які можуть бути прийняті в майбутньому.
          За таких обставин колегія суддів, враховуючи заявлені позовні вимоги, вважає за необхідне уточнити застосовані місцевим господарським судом заходи забезпечення позову, доповнивши п.2 резолютивної частини оскаржуваної ухвали словами: «….на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової Конференції Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" від 27 жовтня 2020 року».
          Витрати зі сплати судового збору за апеляційний перегляд ухвали в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269-271, 275, 277, 281-284     ГПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.11.2020 у справі № 916/3155/20 змінити, виклавши п.2 в наступній редакції: «Заборонити до закінчення розгляду справи по суті будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру      юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, в тому числі державним реєстраторам Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), нотаріусам проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань реєстраційні дії стосовно Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 111, код ЄДРПОУ 23207519) щодо зміни або внесення відомостей про керівника юридичної особи; а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо; зміни або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової Конференції Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" від 27 жовтня 2020 року».
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 21.12.2020.

Головуючий суддя                                                                                Л.В. Поліщук

          Суддя                                                                                                               Л.О. Будішевська

           Суддя                                                                                                    С.В. Таран