ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 листопада 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/416/20
Головуючий у першій інстанції – Лиманська  М. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1161/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючої-судді: Шарапової О.Л. 
суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.
секретар: Кривопиша Я.О., 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Колос»
третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

Оскаржується рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2020 року, суддя Лиманська М.В,, повний текст рішення складений 29 липня 2020 року,

                                      В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив розірвати договір оренди землі, укладений 29 березня 2013 року між СТОВ «Колос» та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер: 7421485600:04:000:0424, що знаходиться на території Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 березня 2013 року був укладений договір оренди землі між  СТОВ «Колос» та ОСОБА_2 , предметом якого стала земельна ділянка, кадастровий номер 7421485600:04:000:0424, що знаходиться на території Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він, позивач, єдиний спадкоємець померлого ОСОБА_2 . Новий договір оренди з ним не укладався, хоча відповідач був повідомлений про смерть орендодавця і наявність спадкоємця. На момент звернення до суду земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується, поросла чагарниками та деревами, що погіршує  стан земельної ділянки і є порушенням з боку відповідача як умов договору оренди землі,  так і норм чинного законодавства України. Його лист  від 13 лютого 2020 року, в якому містилася вимога про розірвання договору оренди в добровільному порядку, відповідач залишив без реагування.
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2020 року позовні вимоги задоволені.
В апеляційній скарзі СТОВ «Колос» просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що передана в оренду земельна ділянка не використовувалася за призначенням, але факту використання за нецільовим призначенням не було, а тому відсутні підстави для розірвання договору. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що орендована земельна ділянка перебуває в такому ж стані, як і на момент передачі в оренду, що підтверджується довідкою Лемешівської сільської ради.  Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що у разі погіршення стану орендованої земельної ділянки, позивач матиме право на відшкодування заподіяних збитків, тобто суд прийняв передчасне рішення та позбавив відповідача можливості відшкодувати завдані збитки при поверненні земельної ділянки з оренди. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що договором оренди не обумовлений строк, з якого орендар має приступити до використання земельної ділянки. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 –адвокат  Слєпченко С.А. вказує на те, що оскаржуване рішення є законним і справедливим, яким захищено інтереси ОСОБА_1 , оскільки тривале заліснення земельної ділянки позивача приводить не тільки до її знецінення але й до втрати родючості ґрунтів.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 29 березня 2013 року між ОСОБА_2 ( Орендодавець) та СТОВ «Колос» ( Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 4.5259 га,   кадастровий номер 7421485600:04:000:0424, строком на 15 років,  що знаходиться на території Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області (а.с. 14-16); державна реєстрація вказаного договору проведена 28 листопада 2013 року Реєстраційною службою  Городнянського районного управління юстиції ( а.с. 9). 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем померлого є позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 07 грудня 2016 року державним нотаріусом  Городнянської районної державної  нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1575 ( а.с. 5).
Задовольняючи  позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з тривалим невикористанням земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідачем, як орендарем, порушені істотні умови договору, що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки,  забур`янення і залісення спірної земельної ділянки.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Статтею 5 Земельного Кодексу України визначені основні принципи земельного законодавства, зокрема й принцип раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до частини  2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно із частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Згідно п.15 укладеного договору від 29.03.2013 року земельна ділянка була передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За умовами п.17 договору орендар зобов`язаний не погіршувати стан земельної ділянки. 
Пунктом 31 договору визначено обов`язки орендаря, серед яких орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, приступати до використання земельної ділянки, дотримуватися режиму використання земель.
За змістом п.38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та невиконання пункту 31 договору.
Відповідач не використовує орендовану земельну ділянку, земельна ділянка є забур`яненою та залісенною. Вказані обставини в ході розгляду справи не оспорювалися та підтверджуються матеріалами справи ( а.с.21-24). 
З акта обстеження спірної земельної ділянки від 11 лютого 2020 року вбачається, що  з часу укладення між СТОВ «Колос» та ОСОБА_2 договору оренди, земельна ділянка СТОВ «Колос» не обробляється та не використовується за цільовим призначенням (а.с.6).
За таких обставин, апеляційний суд знаходить,  що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що   зв`язку з  невикористанням земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідачем, як орендарем, порушені істотні умови договору, що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки,  забур`янення і залісення спірної земельної ділянки та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги про те, що  передана в оренду земельна ділянка не використовувалася за призначенням, але факту використання за нецільовим призначенням не було, а тому відсутні підстави для розірвання договору, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в порушення умов укладеного договору відповідач порушив  істотні умови договору, що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки,  забур`янення і залісення спірної земельної ділянки.
Доводи апеляційної скарги про те, що орендована земельна ділянка перебуває в такому ж стані, як і на момент передачі в оренду, що підтверджується довідкою Лемешівської сільської ради, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються змістом п.  6 укладеного договору оренди від 29 березня 2013 року, згідно з яким передана в оренду спірна земельна ділянка недоліків не має ( а.с. 14). 
Доводи апеляційної скарги про те, що  у разі погіршення стану орендованої земельної ділянки, позивач матиме право на відшкодування заподіяних збитків, тобто суд прийняв передчасне рішення та позбавив відповідача можливості відшкодувати завдані збитки при поверненні земельної ділянки з оренди, апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки саме позивачу, як власнику земельної ділянки, належить право вибору способу захисту порушеного права.
Доводи апеляційної скарги про те, що  договором оренди не обумовлений строк, з якого орендар має приступити до використання земельної ділянки не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки в порушення умов укладеного договору відповідач порушив  істотні умови договору, що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки,  забур`янення і залісення спірної земельної ділянки.
Керуючись ст.ст. 367, 374 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

                                        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» – залишити без задоволення.
Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2020 року – залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2020 року. 

Головуючий:                                             Судді: