Справа № 991/8979/20
Провадження1-кс/991/9208/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах  ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 52018000000000546 від 12.06.2018,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2019 по справі № 4910/23/19-к, на майно - мобільний телефон Apple iPhone A1901 IMEI: НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , вилучений детективами Національного бюро в ході проведення 28.10.2019 обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_5 .
За допомогою засобів електронного зв`язку через канцелярію суду від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній просить клопотання про скасування арешту майна залишити без розгляду. 
Учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється (ч. 4 ст.107 КПК України).
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Так, положеннями чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачена можливість «відкликання» клопотання чи «залишення його без розгляду».
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Оскільки до початку розгляду клопотання адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про залишення без розгляду клопотання про скасування арешту майна, а також враховуючи принципи змагальності та диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. 7, 22, 26 КПК України, у слідчого судді відсутні підстави для розгляду даного клопотання по суті.
Разом з цим, оскільки положеннями КПК України залишення без розгляду клопотання про скасування арешту майна не передбачено, слідчий суддя вважає, що подана адвокатом заява свідчить про втрату інтересу до розгляду клопотання та її не підтримання, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 2, 7, 9, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1