Ухвала 
 
04 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа №2-111/12
провадження №61-17966ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.,                   Фаловської І. М. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за заявою  ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Універсальний» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Банк Універсальний» (далі - ПАТ «Банк Універсальний») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2012 року позов ПАТ «Банк Універсальний» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у сумі 112 045,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13 лютого 2012 року становить 895 253,70 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.
ОСОБА_2 не погодилася з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду наведені в статті 353 ЦПК України.
Зокрема, пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо  виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Стаття 389 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Аналогічний висновок викладений в ухвалі об`єднаної палати Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 753/23412/17 (провадження 
№ 61-44581сво18).
Пункт 8 статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті що термін «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції є помилковим (Рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «Фірма Верітас» проти України).
Ураховуючи викладене постанова Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року, постановлена за результатами перегляду ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку з відсутністю пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України у переліку оскаржуваних ухвал за пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1   на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за заявою  ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу 
м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Універсальний» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко 
 
                                                                                                      І. М. Фаловська