УХВАЛА
 
30 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 527/601/19
провадження № 51-4957 ск 20

 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , подану його захисником ОСОБА_5 , на вирок Крюківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 вересня                  2020 року.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без дотримання положень пунктів 4 та 5 частини 2 цієї статті. Так, у касаційній скарзі                  засуджений не сформулював прохання до суду касаційної інстанції, яке б узгоджувалось з вимогами статті 436 КПК.
Відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу — без задоволення; 
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 
4) змінити судове рішення. 
Вимога до суду касаційної інстанції має відповідати вимогам вказаної статті.
Засуджений просить скасувати судові рішення щодо нього, постановити виправдувальний вирок за частиною 1 статі 28, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України і відмовити у задоволенні цивільного позову у повному обсязі, що не узгоджується з вимогами частини 1 статті 441 КПК.
Засуджений у скарзі висловлює незгоду із судовими рішеннями, проте не наводить обґрунтування необхідності скасування вироку й ухвали, на підставах, передбачених частиною 1 статті 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. 
Даючи власну оцінку доказам у касаційній скарзі ОСОБА_4 наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції. 
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати засудженому строк для усунення недоліків. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Крюківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, залишити без руху.
Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі, якщо недоліки касаційної скарги не будуть усунені в установлений строк, скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 

ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                      ОСОБА_3