ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р.           Справа№ 910/4373/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:
від позивача:                     Бобров Р.В.
від відповідача:                     Цівінська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Акціонерного товариства "Укргазвидобування"	

на рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2020 (повний текст рішення складено 17.09.2020)

у справі                     № 910/4373/20 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК»

до                              Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про                              стягнення 9       973 049, 81 грн

ВСТАНОВИВ:

          Короткий зміст позовних вимог.
          
В квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МІК" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 9       973 049, 81 грн, з яких: 9       049 064, 64 грн основного боргу, 74 494, 21 грн пені, 612 281, 18 грн 3 % річних та 237 209, 78 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №УГВ11748/30-18 від 12.12.2018 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.
          
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.09.2020 у справі №910/4373/20 позов задоволено частково, з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" стягнуто 9       049 064  грн 64 коп. основного боргу, 61 586 грн 60 коп. пені, 560 325 грн 09 коп. 3 % річних, 218 740 грн 54 коп. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 148 345 грн 75 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що        сума заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи. При цьому суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, 3 % річних та пені, дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині, з посиланням на ст.ст. 546, 594, 595 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.
          
Частково не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 14.09.2020, Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулося до Північного апеляційного господарського суду  із апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення 61       586, 60 грн пені, 560       325, 09 грн 3 % річних, 218       740, 54 грн інфляційних втрат та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.
 
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що він скористався передбаченим п. 7.12 договору правом до оплати ТОВ «МІК» штрафів та пені, передбачених розділом VII договором, притримати оплату за товар на суму таких штрафних санкцій. 

Як зазначає скаржник, суд першої інстанції не врахував, що станом на дату подання позову у цій справі у позивача було відсутнє порушене право, яке підлягало захисту в судовому порядку, оскільки штрафні санкції за порушення строків поставки товару по договору № УГВ11748/30-18 від 12.12.2018 позивачем було сплачено лише 01.07.2020, на підставі судових рішень у справі № 908/2651/19, що не заперечується самим позивачем.

Водночас обов`язок відповідача щодо оплати отриманого товару напряму залежить від сплати позивачем штрафних санкцій, передбачених розділом VII договору «Відповідальність сторін». 

Отже апеляційна скарга мотивована допущеними судом першої інстанції порушеннями норм матеріального (ст.ст. 530, 594-595, 612, 625 ЦК України, ст. 237 ГК України) та процесуального права (ст.ст. 76, 77 ГПК України) при ухваленні судового рішення.

Позиції інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 
                 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 справу № 910/4373/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді:         Демидова А.М., Владимиренко С.В.

                                                                      Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2020 у справі №910/4373/20 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.11.2020.

          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 09.12.2020.

У судове засідання 09.12.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив їх відхилити.
          
          Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.
          
Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору поставки від 12.12.2018 № УГВ11748/30-18, укладеного між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК" (останнє взяло на себе зобов`язання поставити відповідачу товар - головки колонні, зазначені в специфікації/ях, що додається/ються до договору і є його невід`ємною/ими частиною/ами, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п.1.1), найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації/ях (далі - специфікація/ії ), яка є додатком №1 до договору та є її невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є додатком №3 до договору та є його невід`ємною частиною (п.1.2).

Згідно з п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору ціна цього договору вказується в специфікації/ях в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо постачальник є резидентом, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо постачальник є нерезидентом). Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації/ях до цього договору. Ціна за одиницю товару та загальна ціна договору може бути змінена (за умови, якщо договором передбачена оплата за товар протягом 30 календарних днів або більше по факту поставки - стандартні умови оплати) при застосуванні п.3.4.

Розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника на умовах, зазначених у специфікації/ях або з урахуванням умов, передбачених п.3.4 договору (п.4.1 договору).

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується у специфікації/ях та графіку поставки до цього договору. Датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем).

За положеннями п.п.6.1, 6.1.1, 6.1.2 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар, приймати поставлений товар, у разі відсутності зауважень, згідно з актом приймання-передачі товару або видатковою накладною.

Пунктами 6.3, 6.3.1, 6.3.2 договору встановлено зобов`язання постачальника забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором, забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору.

В п. 7.9 договору передбачено, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Відповідно до п.7.11 договору за порушення строків оплати покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня. На вимогу постачальника, покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно з п.7.12 договору до оплати постачальником штрафу/ів та/або пені, передбачених даним розділом VІІ "відповідальність сторін" покупець, на суму таких штрафних санкції, має право притримати оплату товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у п.10.2 цього договору і діє до повного виконання сторонами зобов`язань (п.10.1 договору).

Специфікацією №1 до договору сторони погодили найменування та вартість товару, що постачається на суму 107999400,00 грн, вартість товару по даній специфікації включає в себе витрати на пакування, завантаження, монтажні матеріали для транспортування, транспортні витрати, витрати отримання сертифікату походження товару, митні витрати понесені продавцем при митному оформленні товару, а також усі мита, податки та інші обов`язкові платежі, які оплачуються постачальником при експорті товару, строк поставки товару: відповідно до графіку поставки товару, умови та строки оплати: оплата по факту поставки протягом 30 календарних днів з дати постачання, виробник товару: Китай, рік виготовлення товару 2018-2019 роки, але не більше 12 місяців на дату поставки товару.

Відповідно до графіку поставки товару, підписаного сторонами (додаток №3 до договору), граничний строк поставки складає 90, 120 та 150 календарних днів з дати підписання договору по визначених видах товару.

На виконання умов зазначеного вище договору та специфікації №1 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 95039472,00 грн, що підтверджується видатковими накладними від 24.04.2019 №РН-04/24/11 на суму 4752000,00 грн (фактична дата отримання 25.04.2019); від 24.04.2019 №РН-04/24/10 на суму 3368640,00 грн (фактична дата отримання 25.04.2019); від 24.04.2019              № РН-04/24/09 на суму 4327889,28 грн (фактична дата отримання 25.04.2019); від 24.04.2019 №РН-04/24/08              на суму 4019938,56 грн (фактична дата отримання 25.04.2019); від 25.04.2019 №РН-04/24/07 на суму 4019938,56 грн (фактична дата отримання 25.04.2019); від 24.04.2019 №РН-04/24/06 на суму 4019938,56 грн (фактична дата отримання 25.04.2019); від 24.04.2019              №РН-04/24/05 на суму 4019938,56 грн (фактична дата отримання 25.04.2019); від 22.05.2019 №РН-05/22/20 на суму 4061323,20 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 22.05.2019              №РН-05/22/19 на суму 4061323,20 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 22.05.2019 №РН-05/22/18 на суму 4061323,20 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 22.05.2019 №РН-05/22/17 на суму 5808000,00 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 22.05.2019 №РН-05/22/16 на суму 4625280,00 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 22.05.2019              №РН-05/22/15 на суму 4019938,56 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 22.05.2019 №РН-05/22/14 на суму 4061323,20 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 23.05.2019 №РН-05/23/16 на суму 5808000,00 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 23.05.2019 №РН-05/23/20 на суму 4061323,20 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 23.05.2019              №РН-05/23/18 на суму 4625280,00 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 23.05.2019 №РН-05/23/22 на суму 4625280,00 грн (фактична дата отримання 28.05.2019); від 07.06.2019 №РН-06/07/21 на суму 1752960,00 грн (фактична дата отримання 07.06.2019); від 07.06.2019              №РН-06/07/20 на суму 2618880,00 грн (фактична дата отримання 07.06.2019); від 07.06.2019 №РН-06/07/19 на суму 3271889,28 грн (фактична дата отримання 07.06.2019); від 07.06.2019 №РН-06/07/18 на суму 3854400,00 грн (фактична дата отримання 07.06.2019); від 07.06.2019 №РН-06/07/17 на суму 5194664,64 грн (фактична дата отримання 07.06.2019).

Відповідач, в свою чергу, за отриманий товар розрахувався частково, на загальну суму 85990407,36 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №162798 від 20.06.2019 на суму 4752000,00 грн, №162799 від 20.06.2019 на суму 4019938,56 грн, №162800 від 20.06.2019 на суму 3368640,00 грн, №162801 від 20.06.2019 на суму 4327889,28 грн, №162802 від 20.06.2019 на суму 4019938,56 грн, №162803 від 20.06.2019 на суму 4019938,56 грн, №162804 від 20.06.2019 на суму 4019938,56 грн, №194135 від 29.08.2019 на суму 4061323,20 грн, №194136 від 29.08.2019 на суму 5808000,00 грн, №194137 від 29.08.2019 на суму 5808000,00 грн, №194138 від 29.08.2019 на суму 4019938,56 грн, №194139 від 29.08.2019 на суму 4625280,00 грн, №194140 від 29.08.2019 на суму 4625280,00 грн, №194141 від 29.08.2019 на суму 4625280,00 грн, №194142 від 29.08.2019 на суму 4061323,20 грн, №194143 від 29.08.2019 на суму 4061323,20 грн, №194144 від 29.08.2019 на суму 4061323,20 грн, №194145 від 29.08.2019 на суму 4061323,20 грн, №194146 від 29.08.2019 на суму 1752960,00 грн, №G-251 від 01.11.2019 на суму 3271889,28 грн, №G-252 від 01.11.2019 на суму 2618880,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що поставку товару було здійснено позивачем з порушенням строків, зокрема на 16, 26, 43, 46, 56, 76, 86 днів відповідно за вказаними вище накладними, у зв`язку з чим відповідач звертався до нього з претензією від 14.08.2019 про оплату суми пені та штрафу за несвоєчасну поставку товару за договором. 

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.12.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.202 у справі № 908/2651/19, було частково задоволено позов АТ "Укргазвидобування" до ТОВ "МІК" та стягнуто з ТОВ "МІК" на користь АТ "Укргазвидобування" 81 890,12 грн пені, 99 068,83 грн штрафу за поставку товару із порушенням встановленого договором поставки №УГВ11748/30-18 від 12.12.2018 строку. При цьому розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій у цій справі становив 9 047 947, 41 грн, які складаються з 4 094 506,12 грн пені та 4 953 441, 29 грн штрафу. 

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді вказаної справи  було перевірено правильність нарахування штрафних санкцій та за клопотанням ТОВ "МІК" зменшено розмір пені до 81 890, 12 грн, а штрафу до 99 068, 83 грн.

Претензію позивача від 24.09.2019 №24-09/19-2 про сплату заборгованості за отриманий товар відповідач залишив без задоволення, що і стало підставою для звернення з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно із частиною першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до п. 1       ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2       статті 712 ГК України       передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі       ст. 526 ЦК України, ч. 1       ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього       Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до       ст. 525 ЦК України       одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не       допускається.

За приписами частини першої       ст. 230 ГК України, пункту 3 частини першої       ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Статтею 610 ЦК України       передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У       статті 235 ГК передбачено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.
До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.
Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.
Відповідно до       статті 237 ГК України       підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.
Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.
Пунктом 7.12 укладеного сторонами договору поставки від 12.12.2018 №УГВ11748/30-18 передбачено, що до оплати постачальником штрафу/ів та/або пені, передбачених даним розділом VІІ "відповідальність сторін" покупець, на суму таких штрафних санкції має право притримати оплату товару.

Статтею        627 ЦК України       встановлено, що відповідно до       ст. 6 цього Кодексу       сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього       Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що договір від 12.12.2018 №УГВ11748/30-18 підписано сторонами без зауважень, його положення відповідають чинному законодавству, а відтак, він є обов`язковим до виконання сторонами. 

Так, за умовами укладеного договору, позивач повинен був виконати свій обов`язок зі здійснення поставки товару відповідачу, який передував обов`язку відповідача по оплаті поставленого товару.

Матеріалами справи підтверджено, що поставку товару було здійснено позивачем з порушенням строків, у зв`язку з чим відповідач звертався до нього з претензією від 14.08.2019 про оплату пені та штрафу за несвоєчасну поставку товару за договором в сумі 9       047 947, 41 грн., а згодом звернувся до  господарського суду Запорізької області, який рішенням від 11.12.2019 у справі № 908/2651/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020 частково задовольнив позов АТ "Укргазвидобування" до ТОВ "МІК" та стягнув 81 890,12 грн пені, 99 068,83 грн штрафу за поставку товару із порушенням встановленого договором поставки №УГВ11748/30-18 від 12.12.2018 строку.

При цьому з текстів наведених судових рішень вбачається, що позов задоволено частково у зв`язку із зменшенням заявлених до стягнення санкцій на 98 % в порядку ст. 551 ЦК України та 233 ГК України. 

В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що штрафні санкції були сплачені позивачем лише 01.07.2020, що останнім не заперечується.

Отже, враховуючи встановлений рішеннями судів у справі № 908/2651/19 факт несвоєчасної поставки позивачем товару, а також те, що умовами укладеного між сторонами договору визначено обов`язок відповідача здійснити оплату товару до оплати позивачем, як постачальником, штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому колегією суддів відхиляються доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки право відповідача застосувати таку оперативно-господарську санкцію як притримання передбачено у п. 7.12. договору і відповідач таким своїм правом скористався. При цьому, відповідно до норм       ст. 237 ГК України       оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

Водночас при розгляді спірних правовідносин у даній справі згідно ч. 4       ст. 236 ГПК України колегією враховується висновок Верховного Суду, викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 916/804/17, про можливість встановлення у договорі такої оперативно-господарської санкції як притримання оплати та застосування її стороною, яка потерпіла від правопорушення. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.          

Відповідно до       ст. 269 ГПК України       суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України       підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Частиною другою цієї статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що судове рішення прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, зокрема, 627 ЦК України, ст. 236 ГК України, ст.ст. 74, 76 ГПК України, а відтак, підлягає скасуванню.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 14       ст. 129 ГПК України       якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а прийняте у справі рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення в частині позовних вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, судові витрати за розгляд позову, апеляційної скарги підлягають пропорційному розподілу на підставі ч. 1       ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2020 у справі №910/4373/20 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» 61       586, 60 грн пені, 560       325, 09 грн 3% річних, 218       740, 54 інфляційних втрат та в частині стягнення судового збору в сумі 148       345, 75 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МІК» у задоволенні вказаних позовних вимог.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28; ідентифікаційний код 30019775) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛ.ПІВНІЧНЕ ШОСЕ, будинок 69-А; ідентифікаційний код 30105738) 135       735, 97 грн (сто тридцять п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень дев`яносто сім копійок) судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2020 у справі №910/4373/20 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛ.ПІВНІЧНЕ ШОСЕ, будинок 69-А; ідентифікаційний код 30105738) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28; ідентифікаційний код 30019775) 18       914, 68 грн (вісімнадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень шістдесят вісім копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

          
          Матеріали справи № 910/4373/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 09.12.2020.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                С.В. Владимиренко