ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Херсон
справа № 766/11890/20 
провадження № 22-ц/819/1503/20
                                                       
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Полікарпової О.М.,	
  	Склярської І.В.,	
секретар	Геленко А.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк" на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 07 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства "Кредобанк", треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець Пирожок Євгеній Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У серпні 2020 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє  ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства "Кредобанк", треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець Пирожок Євгеній Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також із заявою про вжиття заходів забезпечення поданого позову. 
В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії позивач зазначив, що предметом даного спору є виконавчий напис, вчинений 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про звернення стягнення на належний їй на праві власності транспортний засіб FIAT TIPO, 2018 року випуску, в рахунок погашення кредитних зобов`язань перед АТ «Кредобанк».
Посилаючись на незаконність виконавчого напису, який не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», а також на те, що приватним виконавцем вчиняються відповідні дії з його примусового виконання, зокрема вилучено спірний транспортний засіб, без складення відповідних процесуальних документів та без надання строку на оскарження або добровільне виконання вимог банку, просив суд вжити заходи забезпечення  позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, так як невжиття таких заходів за наслідком реалізації спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Кредобанк» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, відновити стягнення на підставі виконавчого напису та стягнути із ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн.
Скарга обґрунтована тим, що висновки суду щодо наявності підстав для зупинення стягнення за виконавчим написом, та як наслідок - зупинення реалізації транспортного засобу на прилюдних торгах, не відповідають обставинам справи щодо дотримання банком передбаченої чинним законодавством процедури з вчинення виконавчого напису, зроблені без врахування положень частини одинадцятої статті 150 ЦПК України, яка забороняє вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться в тому числі від імені держави (державного органу). 
Крім того зазначила, що внаслідок зупинення стягнення за виконавчим написом банком втрачено можливість реалізації заставного майна, що є грубим порушенням його прав на повернення наданих ОСОБА_1 кредитних коштів, яка ухиляється від виконання своїх зобов`язань.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , її доводи не визнала, ухвалу суду просить залишити без змін.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Забезпечуючи позов у обраний позивачем спосіб, суд вважав, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, а заходи забезпечення позову випливають із суті заявлених позовних вимог і гарантують виконання такого судового рішення. Вид забезпечення позову суд вважав співмірним із заявленими позовними вимогами.
Із надісланих до суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діяв  ОСОБА_2 , оскаржила в судовому порядку виконавчий напис, вчинений 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про звернення стягнення на належний їй на праві власності транспортний засіб FIAT TIPO, 2018 року випуску, в рахунок погашення кредитних зобов`язань, що виникли із укладених нею 22 квітня 2019 року та 23 квітня 2019 року з АТ «Кредобанк» кредитного договору і договору застави відповідно.
За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного рухомого майна, нотаріус пропонує задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» за період з 04.07.2019 року по 03.07.2020 року у загальному розмірі 321 988,63 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожка Є.В. від 27 липня 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання наведеного вище виконавчого напису, а постановами від 27 липня 2020 року та 31 липня 2020 року описано належний боржнику транспортний засіб і на нього накладено арешт у межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів – 354 811,69 грн.
11 серпня 2020 року цим же приватним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості спірного транспортного засобу (а.с.16, 65-70).
Позивач вважає, що примусове виконання виконавчого напису призведе до ускладнення чи до унеможливлення виконання рішення суду у разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та вказує на те, що сума визначеної нотаріусом у виконавчому написі заборгованості на момент його вчинення не є безспірною.
Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, забезпечення позову- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Точне і неухильне дотримання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови).
Згідно із пунктом шостим частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Пунктом другим частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Враховуючи, що оскарження боржником у судовому порядку виконавчого документа за змістом наведених норм матеріального та процесуального права є підставою для зупинення стягнення на підставі цього виконавчого документа, колегія суддів висновок суду першої інстанції щодо наявності передбачених законом підстав для забезпечення позову у обраний ОСОБА_1 спосіб вважає правильним та обґрунтованим. 
Доводи апеляційної скарги наведеного висновку суду першої інстанції не спростовують та як такі, що не ґрунтуються на законі, підлягають відхиленню.
Зокрема, твердження відповідача щодо порушення його прав як стягувача на задоволення вимог з погашення кредитної заборгованості, розмір якої є значним, за рахунок заставного майна, колегія суддів вважає юридично неспроможним, оскільки вжиті судом заходи забезпечення позову та, як наслідок, - обмеження прав банку як кредитора і заставодержателя, носять тимчасовий характер, в той час як виконання виконавчого напису у примусовому порядку носитиме незворотній характер для позивача у випадку, якщо його доводи, викладені у позовній заяві, будуть підтверджені, а позов-задоволений.
Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги і щодо застосування частини 11 статті 150 ЦПК України, враховуючи, що у спірних правовідносинах не йдеться про припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання у проведення конкурсу, аукціону, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру, а вжитий судом вид забезпечення позову передбачений пунктом шостим частини першої статті 150 ЦПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України,
постановив: 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк" залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий                             Л. В. Пузанова

Судді:                                                               О. М. Полікарпова 

                         І. В. Склярська

Повний текст постанови складено 16 листопада 2020 року

Суддя Л.В. Пузанова