ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9391/20 Справа № 179/908/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У червні 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
       В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідач звернувся до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC00001909269 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
       У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 04 червня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором в розмірі 20896 грн. 97 коп., яка складається з:
       - 10520 грн. 16 коп. – заборгованість за кредитом;
       - 10376 грн. 81 коп. – заборгованість по відсоткам.
       Враховуючи зазначене, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00001909269 від 07 лютого 2019 року у розмірі 20896 грн. 97 коп. та судові витрати по справі.
       Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовлено повністю.
Не погодившись з вказаним  рішенням суду, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду  з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити , виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг.
       Разом із тим, банківські послуги не обмежуються наданням кредитів, а тому із наданої позивачем анкети-заяви не можна дійти беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 мав намір укласти саме кредитний договір, враховуючи відсутність обраного виду картки та відсутність розміру кредитного ліміту.
       Позивачем, АТ «АКЦЕНТ-БАНК», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами кредитного договору, отримання кредитної картки тощо, які б свідчили про волевиявлення відповідача укласти кредитний договір та отримати відповідно кредитні кошти, оскільки анкета-заява від 07 лютого 2019 року стосувалась не вказано якої карти. Графи щодо кредитної картки та розміру кредитного ліміту не заповнені.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
       Колегією суддів встановлено, що 07.02.2019 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № SAMABWFC00001909269, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», копії яких долучені до матеріалів справи.
       Згідно з паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» ОСОБА_1 надавався кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії (ліміт) з пільговим періодом використання з лімітом до 50000 грн, до 240 місяців, на споживчі цілі. Пільгова процентна ставка складає - 0,000001 % на місяць, базова процентна ставка для картки «Універсальна» - 3,9 % в місяць (46,8% річних), тип процентної ставки - фіксований. Повернення кредиту відбувається в такому порядку: щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості). При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка в розмірі 7,8% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості).

       Суд не бере до уваги умови кредитного договору, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, долучених до матеріалів справи, оскільки позивачем залишилось не доведеним, що Умови та Правила надання банком кредиту є складовою кредитного договору, а саме те, що вони укладені в один день, тобто в день підписання позичальником заяви позичальника, і позичальник розумів, що саме ці Умови він мав на увазі, підписуючи заяву.
       Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, відповідно до якої за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
        ОСОБА_1 отримав кредитну картку, за якою згідно з витягом з банківського рахунку ним здійснювалися витрати за рахунок кредитного ліміту.
       Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
       Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
       Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
       З виписки з особового рахунку позичальника та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою в межах встановленого банку кредитного ліміту .
       Проте в порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач кредитні зобов`язання за договором в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим станом на 04 червня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором в розмірі 20896 грн. 97 коп., яка складається з: - 10520 грн. 16 коп. – заборгованість за кредитом; - 10376 грн. 81 коп. – заборгованість по відсоткам.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Відповідно до ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
       Згідно з ч. ч. 1 - 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
       Згідно з ч. ч. 1 - 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
       Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 судам роз`яснено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів.
       Судом встановлена наявність умов договору про збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу, а саме: при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка в розмірі 7,8% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості). З наведеного випливає, що сторони передбачили, що у разі наявності прострочення виконання частини зобов`язання, вся сума заборгованості набуває статусу простроченої та до неї застосовується збільшений розмір процентів відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.
       Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що статтею 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину, а саме: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, водночас відповідачем зазначений розрахунок не спростовано.
       Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, про необхідність задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00001909269 від 07.02.2019 року, яка станом на 04 червня 2020 року становить 20896 грн. 97 коп., та складається з: - 10520 грн. 16 коп. – заборгованість за кредитом; - 10376 грн. 81 коп. – заборгованість по відсоткам.
       Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову та апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 255 грн.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» — задовольнити.
       Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року — скасувати.
       Позов акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00001909269 від 07 лютого 2019 року, яка станом на 04 червня 2020 року становить 20 896 грн. 97 коп., яка складається з: - 10520 грн. 16 коп. – заборгованість за кредитом; - 10376 грн. 81 коп. – заборгованість по відсоткам.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 5 255 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: