У х в а л а
24 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 501/2211/18-ц
 
провадження № 61-19084 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 
2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Поділено спільне майно подружжя шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість належної йому 1/2 часток у спільному майні подружжя у розмірі 
145 584 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, судові витрати у розмірі 4 102,90 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2019 року задоволено частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2019 року у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн скасовано. У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у частині стягнення моральної шкоди відмовлено. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2019 року в частині стягнення судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 477,04 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 160, грн. У решті рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2019 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 258,76 грн. 
14 грудня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
  ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (надійшла 22 грудня 2020 року), 
в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки згідно відбитку штампу на поштовому конверті подана 14 грудня 2020 року.
До касаційної скарги заявником додано клопотання про поновлення строку 
на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що завірені належним чином копії оскаржуваних судових рішень вона отримала 25 вересня 2020 року. Раніше копії судових рішень отримати не могла, у зв`язку із обмеженнями, передбаченими карантином. Також зазначила, що нею 
у вересні 2020 року було подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, проте ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду 
від 26 листопада 2020 року її касаційну скаргу було повернуто у зв`язку 
із не повним виконанням ухвали суду касаційної інстанції від 22 жовтня 
2020 року. Вважає зазначені підстави поважними.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, так як вона знала про оскаржувані судові рішення, подала касаційну скаргу, проте, відсутні підтвердження того, 
що перешкоджало виконати у повному обсязі вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 22 жовтня 2020 рокуу визначений судом строк.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки Верховного Суду. 
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду 
від 03 липня 2020 року неповажними.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 січня  
2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Б. І. Гулько