ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1671/20                                                                  Головуючий у 1 інстанції: Заяць О.В.
                                                                           Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Горяйнова А.М. 
                                                                 Мєзєнцева Є.І.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка", в якому просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи з 29.07.1980 року по 20.08.1992 року та призначити з 03.03.2020 року пенсію на пільгових умовах за списком № 2, згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи з 29.07.1980 по 20.08.1992 та призначити з 03.03.2020 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що у ОСОБА_1 відсутній  достатній пільговий стаж підстави для призначення пенсії, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення ".
18 вересня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача  - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , позивач працювала в Публічному акціонерному товаристві "Виробничо-торгова фірма "Сіверянка" з 29.07.1980 року по 24.04.2014 року. З 29.07.1980 року по 20.08.1992 року працювала на посаді настильщиці.
ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою від 03 березня 2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 21 квітня 2020 року за № 2500-0346-8/12717 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1  за віком на пільгових умовах по Списку № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на пільгових умовах по Списку №2 на підставі невідповідності записів в трудовій книжці та довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.
Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій та встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.
Відповідно до статті 12 вищевказаного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Пунктом «б» ст. 13 Закону № 1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За приписами статті 100 Закону № 1788-XII, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Згідно п. 1 вищевказаного Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова  книжка.  За відсутності трудової книжки або відповідних записів у  ній  трудовий стаж   встановлюється   на  підставі   інших  документів,  виданих за місцем роботи,  служби,  навчання,  а  також  архівними установами.
В силу п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах наказом Міністерства праці та соціальної політики затверджено від 18 листопада 2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ( далі - Порядок №383).
Згідно п. 3 вищевказаного Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
В силу пункту 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Положеннями п.п. 8-9 вищевказаного Порядку передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ.  Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Пунктом 4 підрозділу 1 розділу XI "Хімічне виробництво" Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №117,3 до переліку включені робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту (зазначений порядок діяв до 01.01.1992).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою від 03 березня 2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 21 квітня 2020 року за № 2500-0346-8/12717 відмовило ОСОБА_1  в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується робота ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 29.07.1980 року по 20.08.1992 року.
Даний висновок суд першої інстанції зробив на підставі довідки Публічного акціонерного товариства виробничо-торгова фірма "Сіверянка" від 25 лютого 2020 року №4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, з огляду на наступне.
Із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач працювала в Публічному акціонерному товаристві "Виробничо-торгова фірма "Сіверянка" з 29 липня 1980 року по 24 квітня 2014 року.
Так, ОСОБА_1 просила зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи з 29 липня 1980 року по 20 серпня 1992 року.
Згідно записів трудової книжки позивача, в період з 29 липня 1980 року по 31 березня 1980 року ОСОБА_1 працювала на посаді швачки, з 01 квітня 1981 року по 23 квітня 2014 року на посаді настильщиці з нормальними умовами праці.
Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25 лютого 2020 року № 4, зазначено, що в період роботи з 29 липня 1980 по 31 грудня 1991 року ОСОБА_1 працювала на посаді швачки.
Колегія суддів наголошує на тому, що дані, зазначені в довідках приймаються у випадку відсутності трудової книжки, а також, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу.
Разом з тим, у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 наявна вся необхідна інформація для підтвердження трудового стажу, зокрема, вказана посада - настильщиця, умови праці - нормальні, а також, період роботи а цій посаді - з 01 квітня 1981 року по 23 квітня 2014 року.
При цьому, інформація вказана в уточнюючій довідці Публічного акціонерного товариства виробничо-торгова фірма "Сіверянка" від 25 лютого 2020 року № 4 різниться із даними  трудової книжки ОСОБА_1  щодо посади та періодів роботи. 
Так, у вказаній довідці зазначено, що позивач працювала на посаді швачки, однак, відповідно до  даних трудової книжки ОСОБА_1 , вона працювала на посаді настильщиці.
Оскільки, згідно статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, колегія суддів вважає, що  уточнююча довідка від 25 лютого 2020 року №4 не може слугувати підтвердженням стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, враховуючи те, що           посада настильщиці не відноситься до Переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно списків №2, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність у ОСОБА_1 достатнього пільгового стажу для призначення пенсії, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 03 березня 2020 року. 
Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції помилково зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи з 29.07.1980 по 20.08.1992 та призначити з 03.03.2020 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права 
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315,  317, 321,  322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені   статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                   Вівдиченко Т.Р.
          
    Судді                                                                                      Горяйнов А.М.
                                                                                                  
                                                                                                    Мєзєнцев Є.І.