ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 листопада 2020 року           справа № 200/706/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гайдар А.В., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., при секретареві судового засідання Сізонова Є.С., за участю позивача – ОСОБА_1 , представника відповідача – Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (з використанням для проведення судового засідання системи «EasyCon»)  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року (повний текст судового рішення складено 02 липня 2020 року в м. Слов`янськ) в справі № 200/706/20-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                     В С Т А Н О В И В: 

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18 травня 2016 року № 0000011200, № 0000021200.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з листа Державної податкової служби у грудні 2019 року позивач дізналася про існування спірних податкових повідомлень – рішень. Протиправність рішень відповідача підтверджується сертифікатом за №7948 від 27 грудня 2017 року Торгово-промислової палати України, який засвідчує форс-мажорну обставину – збройний конфлікт, факт тероризму в місті Донецьк. На підставі чого унеможливлює виконання ФОП ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати ПДВ в передбачений строк. Також вказує на те, що перевірка проведена не в строк ст. 76 ПКУ – 30 календарних днів. Акт перевірки та податкові повідомлення – рішення не вручені та не відправлені платнику, чим позбавлено платника податку можливості щодо реалізації на надання заперечень.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року в справі № 200/706/20-а у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції. 
В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, проти чого заперечувала представник відповідача.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 як фізична особа – підприємець узята на облік в ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька з 28 листопада 2003 року за № 00553. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Як встановлено колегією суддів, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 08 квітня 2016 року сплачено 84 100,06 грн. податку на додану вартість та 28 березня 2016 року 20 000,00 грн. пені.
Посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області проведена камеральна перевірка позивача щодо дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов`язання, за результатами якої складено акт від 10 травня 2016 № 3/05-66-12/ НОМЕР_1 .
Вказаним актом перевірки зафіксовано порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість за 2014-2016 роки протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, що слугувало підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 18 травня 2016 року: № 0000011200 про нарахування штрафу в розмірі 20% у сумі 67 960,14 грн.; № 0000021200 про нарахування штрафу в розмірі 10% у сумі 13066,39 грн.
ОСОБА_1 отримала сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 27 грудня 2017 №7948.
У вказаному сертифікаті зазначено, що відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», постанови КМУ від 27 грудня 2010 року №1235, Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, листа ДФС України від 3 серпня 2015 року №16280/6/99-99-17-02-02-15, інформації Антитерористичного центру СБУ, Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставин (обставини непереборної сили) збройний конфлікт, факт тероризму на території міста Донецька щодо обов`язку (зобов`язання) сплатити податок на додану вартість за листопад 2014 року, у термін до 20 грудня 2020 року. Період дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): дата настання – 1 грудня 2014 року; дата закінчення – 8 квітня 2016 року.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи […].
Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків […] повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством [...].
За приписами ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання […] протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
За ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.     
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (ст. 86 ПК України).
Ст. 42 ПК України встановлено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як встановлено колегією суддів, акт перевірки від 10 травня 2016 № 3/05-66-12/ НОМЕР_1 позивач не отримувала.
Не було його надано відповідачем на вимогу суду.
Також у листі № 30475/10/05-99-54-33 від 05.12.2019 відповідачем було зазначено, що у період реорганізації ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька у серпні 2016 року передача документів і справ не відбулась.
Зазначене дає підстави вважати, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.72-76 КАС України наявності зазначеного акту камеральної перевірки.
Враховуючи те, що акт перевірки відповідачем на адресу позивача не надсилався, до матеріалів справи не долучався, тому посилання суду першої інстанції на цей документ, як доказ є безпідставними.
Враховуючи відсутність акту перевірки, податкові повідомлення-рішення від 18.05.2016 № 0000011200 у розмірі 67960,14 грн та від 18.05.2016 № 0000021200 у розмірі 13066,39 грн. підлягають скасуванню.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.  
Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за звернення до суду з адміністративним позовом та з апеляційною скаргою в загальному розмірі 4802,50 грн.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року в справі № 200/706/20-а – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року в справі № 200/706/20-а – скасувати.
Прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити.
Визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.05.2016 № 0000011200 у розмірі 67960,14 грн та від 18.05.2016 № 0000021200 у розмірі 13066,39 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 43142826) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за звернення до суду з адміністративним позовом та з апеляційною скаргою в загальному розмірі 4802,50 грн (чотири тисячі вісімсот дві гривні 50 копійок).
Вступна та резолютивна частина постанови складена в нарадчій кімнаті 16 листопада 2020 року. Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                           А.В. Гайдар 

Судді                                                                                                                 І.Д. Компанієць

                                                                                                                          Л.В. Ястребова