ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2833/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/1084/20                                        Кісь Д.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності        - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

03 травня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 178591 стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 03 травня 2020 року о 1806 год. на вул. Москалівська, буд. 70, м. Харкова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, бліда шкіра, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року та закрити провадження по справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 зазначає, що постанова суддею прийнята всупереч нормам матеріального та процесуального права.
Зазначає, що розглянувши справу за його відсутністю, суддя позбавив його права на захист.
Посилається, що документи, долучені до матеріалів справи, оформлені з грубим порушенням норм діючого законодавства, а викладені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам події, оскільки транспортний засіб зупинено 03 травня 2020 року проте, поліцейським протокол складено 02 травня 2020 року.
За обставинами події ОСОБА_1 зазначає, що 03 травня 2020 року о 1805 год. знаходився на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , який здійснив поворот ліворуч на вул. Колодязу. Він бачив, що водій здійснив поворот з поданням світлового сигналу лівим покажчиком, але позаду свого автомобіля вони почули сигнал патрульного автомобілю з вимогою зупинитися. Зупинившись, ОСОБА_2 сказав йому, що у нього немає з собою посвідчення водія та попросив пересісти на водійське сидіння, на що він погодився.
Коли до автомобіля підійшли поліцейські він їм повідомив, що є водієм, ПДР України не порушував, та на вимогу поліцейського надав посвідчення водія.
Після того, як поліцейський почав наполягати на порушенні вимог пункту 9.2 «б» ПДР України він пояснив, що є пасажиром, однак дійсно бачив, як водій ввімкнув лівий покажчик повороту.
ОСОБА_1 вважає, що інспектор ставився до нього упереджено, оскільки він підіграв водію ОСОБА_2 та інспектор бажав йому помститися.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в його присутності протокол не складався, свідки до нього не підходили, з жодними документами його не ознайомлювали.
ОСОБА_1 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно, з порушеннями чинного законодавства. Йому не роз`яснили його права та обов`язки та не попередили про здійснення відеофіксації.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, допитавши у якості свідків поліцейських ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 03 травня 2020 року о 1806 год. на вул. Москалівська, буд. 70, м. Харкова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД»
В наслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 178591 від 03 травня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:
- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які були залучені поліцейськими та були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с. 7-8); 
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що коли поліцейські зупинилися та одразу підійшли до автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом вказаного автомобіля перебуває ОСОБА_1 . На питання поліцейського ОСОБА_1 відповів, що при повороті ввімкнув світловий покажчик. Залучивши свідків, поліцейський в їх присутності пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відповідає, що він не водій, не згоден з підозрами поліцейського та у них відсутні підстави для його огляду. На повторну пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с. 6);
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з рапортом поліцейського транспортний засіб залишено на місці зупинки, що відповідає частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 9).
Частиною 3 статті 256 КУпАП встановлено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. 
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. 
ОСОБА_1  таким правом не скористався, письмових пояснень не надав, протокол про адміністративне правопорушення не підписав, копію протоколу отримувати відмовився, про що поліцейським в протоколі зроблено відповідні записи.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейськими дотримано.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення.         
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП. 
Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що під час патрулювання 03 травня 2020 року зупинено автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за те, що при зміні напрямку руху водій не ввімкнув світловий покажчик. Під час винесення його напарником постанови за частиною 2 статті 122 КУпАП у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 почав сперечатися, вимагав надати для огляду відеозапис порушення та в подальшому взагалі став заперечувати керування автомобілем, у зв`язку з чим відмовився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також поліцейський пояснив, що допустив описку в даті складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлені на огляд. Вважає, таку помилку несуттєвою, оскільки всі події зафіксовані на нагрудну камеру та викладені в рапорті його напарника.
Поліцейський ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення та повідомив суду, що події відбувалися 03 травня 2020 року, приблизно о 1800 год. ОСОБА_1 постійно змінював покази, спочатку сперечався, щодо світлового покажчика, згодом взагалі заперечував факт керування.
Також в судовому засіданні, в присутності поліцейських апеляційним судом оглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 на питання поліцейського хто водій вказує на ОСОБА_1 поліцейський одразу підійшов до водійської двері автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 та на питання поліцейського відповідає, що ввімкнув світловий покажчик, після перегляду відеозапису з реєстратору запевняє поліцейських, що ввімкнув світловий сигнал.
ОСОБА_1 такі свої дії пояснив тим, що намагався виручити товариша, який не мав посвідчення водія.
Оцінюючи надані свідками пояснення, оглянутий відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 не є безумовними підставами для скасування постанови судді та не спростовують висновків судді про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 08 травня 2020 року та двічі призначалась до розгляду.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Звертаючись з заявою про відкладення розгляду справи від 15 червня 2020 року, ОСОБА_1 зазначив, що його представник знаходився у справах у м. Києві. 
Однак, апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які данні про наявність у ОСОБА_1 захисника не додано й доказів про зайнятись представника у м. Києві при зверненні з заявою до районного суду.
Такі дії ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами та намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд зазначає, що особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення повинні добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх виконання. 
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Доводи апеляційної скарги про те, що свідки до нього не підходили, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовані свідки, в присутності яких ОСОБА_1 двічі пропонувалось поліцейським пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення поліцейськими склався за його відсутності також спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано оформлення адміністративних матеріалів. Небажання ОСОБА_1 ознайомлюватися зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення є правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та викладених у ньому обставин події. 
Доводи апеляційної скарги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення безпідставно, з порушеннями чинного законодавства, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження під час судового розгляду, в ході якого встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу 03 травня 2020 року, не виконав вимоги пункту 2.5 ПДР України, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони стосуються обставин винесення поліцейським постанови серії ЕАК № 2481590.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року та закриття провадження не вбачає.
Керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна