Справа № 991/9956/20
Провадження1-кс/991/10203/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року                                                                        м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 18.11.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017, 
ВСТАНОВИВ:
03.12.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвокат ОСОБА_3 , подана на підставі п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2020 скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . 
Ухвалою від 04.12.2020 відкрито провадження за скаргою. 
1. Заявлені вимоги та їх обґрунтування
Скаржник зазначає, що 18.11.2020 прокурор другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку із наявною необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. 
Цю постанову скаржник вважає необґрунтованою, такою, що не відповідає основним вимогам та завданням кримінального процесуального законодавства України. Тому вважає, що її належить скасувати. 
В обґрунтування вимог посилається на такі обставини: 
- не набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 процесуальних статусів підозрюваних. Скаржник зазначає, що особа набуває процесуальний статус підозрюваного після повідомлення їй про підозру у визначеному КПК України порядку. Проте матеріали досудового розслідування не містять жодних доказів належного вручення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, що виключає можливість зупинення досудового розслідування, оскільки вчинення такої процесуальної дії можливе лише після набуття особою статусу підозрюваного. Зокрема, зазначає, що органу досудового розслідування достовірно відомо, що ОСОБА_4 перетнув державний кордон України у жовтні 2014 року, а ОСОБА_5 – у серпні 2016 року. За таких умов повідомлення про підозру мали б вручатися ОСОБА_5 та ОСОБА_4 через застосування інституту міжнародної правової допомоги, а не шляхом вручення їх працівникам житлово-експлуатаційних організацій;
- винесення постанови про зупинення досудового розслідування поза межами досудового розслідування, що визначені ст. 219 КПК України. Скаржник хоча і заперечує факт набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 процесуального статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, але вважає, що з 28.09.2017 кримінальне провадження здійснюється щодо них як до підозрюваних. У оскаржуваній постанові прокурор зазначає, що до закінчення двомісячного строку досудового розслідування у кримінальному провадженні залишилося 11 днів, але скаржник із цим твердженням не погоджується, та посилаючись на положення, передбачені ч. 1 ст. 219 КПК України, а також кількість та підстави для відновлення досудового розслідування, зазначає, що строк досудового розслідування завершився 17.04.2020; 
- не здійснення всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій до моменту зупинення. Захисник посилається на те, що однією із умов зупинення досудового розслідування є здійснення всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе до моменту зупинення. Проте до винесення цього процесуального рішення слідчий та прокурор не вжили заходів щодо виклику ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після встановлення обставин ненабуття цими особами статусу підозрюваних. Також органом досудового розслідування не забезпечено допит свідків за клопотанням захисника, не вжито заходів із скасування постанов про оголошення розшуку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 09.10.2017, у зв`язку із встановленням слідчими суддями ненабуття останніми статусу підозрюваних на момент оголошення їх розшуку, не виключено із кваліфікації ч. 5 ст. 369 КК України, яка виключена з чинного Кримінального кодексу України; 
- порушення вимог щодо підслідності та відсутність у органів прокуратури повноважень на здійснення досудового розслідування;
- невідповідність постанови про зупинення досудового розслідування вимогам ст. 110 КПК України. За твердженням скаржника оскаржувана постанова не містить доказів щодо обставин на з`ясування яких направлені запити у порядку міжнародного співробітництва, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні та поглинається обсягом повідомлень про підозру. 

2. Позиції сторін у судовому засіданні 
Адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу з наведених у ній підстав. Просив скаргу задовольнити та скасувати постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 18.11.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017. Наголосив на тому, що наразі досудове розслідування здійснюється поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 219 КПК України.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання, призначене на 22.12.2020, не з`явився. 
Будучи присутнім у судовому засіданні, призначеному на 15.12.2020, проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів, викладених у ній. Звернув увагу на те, що обставини про які скаржник зазначає у скарзі вже були предметом судового розгляду та їм надавалася відповідна оцінка. 
Із твердженнями скаржника про винесення постанови поза межами строку досудового розслідування не погодився та зазначив, що, на теперішній час, до закінчення, передбаченого ст. 219 КПК України двомісячного строку досудового розслідування у кримінальному провадженні залишилося 10 днів. На підтвердження цих доводів долучив таблицю обрахунку строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Посилання скаржника на те, що після скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування воно відновлюється із дня винесення ухвали вважає безпідставними, оскільки цей строк, на його думку, відновлюється від дня отримання стороною обвинувачення відповідної ухвали. 

Заслухавши пояснення скаржника, оцінивши доводи, викладені у запереченнях прокурора, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов таких висновків. 
3. Обставини встановлені слідчим суддею 
На підставі документів, наявних у матеріалах скарги, слідчий суддя встановив, що Національним антикорупційним бюро України відповідно до постанови Генерального прокурора ОСОБА_7 від 19.11.2019 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 1, 5 ст. 369 КК України, виділене із кримінального провадження №42016000000003490.
28.09.2017 слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 255 КК України, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 369 КК України та повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368-2, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 369 КК України.
Відповідно до наявних матеріалів досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 спільно з іншими особами, будучи співробітником фінансового департаменту політичної партії «Партія регіонів» та членом злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 у період з 2007 по 2012 рр., діючи умисно, брав участь у вчиненні злочинною організацією тяжких та особливо тяжких злочинів. 
Зокрема, ОСОБА_4 , будучи народним депутатом України 5-7 скликання, членом злочинної організації, діючи за вказівкою керівництва злочинної організації, незаконно отримав у цей проміжок часу грошові кошти готівкою у загальній сумі 56 825 348 дол. США для їх подальшої передачі в якості неправомірної вигоди різним службовим особам державної влади, у тому числі, представникам виконавчої, законодавчої та судової гілок влади, іншим державним органам, вчинення підкупу інших осіб, у тому числі для надання неправомірної вигоди виборчій комісії 30.10.2012 у сумі 2 000 000 дол. США. 
Крім того ОСОБА_4 , будучи народним депутатом України і у зв`язку із цим, будучи службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади, у період з червня до листопада 2012 року, перебуваючи в офісі політичної партії «Партія регіонів» за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, діючи у складі злочинної організації отримав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 667 992 грн. 
В свою чергу, ОСОБА_5 спільно з іншими особами, будучи співробітником фінансового департаменту політичної партії «Партія регіонів» та членом злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 , у період з 2007 по 2012, діючи умисно, брав участь у вчиненні злочинною організацією тяжких та особливо тяжких злочинів. 
Зокрема, ОСОБА_5 , будучи членом злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 , виконуючи свою роль у складі злочинної організації, у зазначений проміжок часу, перебуваючи в офісі політичної партії «Партія регіонів» за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, незаконно отримав грошові кошти у сумі 42 260 66 дол. США для їх подальшої передачі в якості неправомірної вигоди службовим особами органів державної влади, здійснення підкупу інших осіб, у тому числі для надання неправомірної вигоди члену Центральної виборчої комісії ОСОБА_11 у період з 22.01.2010 по 18.10.2012 у розмірі 1 294 438, 89 грн. 
18.11.2020 прокурор другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293. 
Досудове розслідування зупинене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку із наявною необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. 
Із змісту постанови вбачається, що рішення про зупинення досудового розслідування з цієї підстави прийнято детективом Національного антикорупційного бюро України про що винесено відповідну постанову 28.07.2020. 
Підставою для відновлення досудового розслідування стала необхідність розгляду клопотання захисника, поданого у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Після розгляду клопотання, враховуючи, що обставини, які підтверджують наявну необхідність виконання у кримінальному провадженні процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва продовжували існувати, досудове розслідування було зупинене. 
Із змісту постанови детектива Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 від 28.07.2020 вбачається, що приймаючи рішення про зупинення досудового розслідування з підстав, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, вона виходила із: 
- набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 процесуального статусу підозрюваних у кримінальному провадженні;
- встановлення обставин щодо можливого перебування ОСОБА_5 на території Російської Федерації, а ОСОБА_4 на території Словацької Республіки та наявності у них майна на території Італійської Республіки;
-у зв`язку із наведеним, необхідності відшукання майна, яке може бути предметом конфіскації на території Російської Федерації, Словацької та Італійської Республік, встановлення обставин в`їзду та перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на території цих держав, вручення їм повідомлення про підозру та здійснення допиту, а також здійснення допиту довірених осіб, уповноважених на представництво інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_13 за кордоном. 

4. Оцінка та висновки слідчого судді 
Предметом оскарження є рішення слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.
Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування передбачені Главою 23 КПК України. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, зокрема, у разі якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Тобто, можливість зупинення досудового розслідування, у тому числі, у зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, передбачена лише після повідомлення особі про підозру у порядку, визначеному ст. ст. 276-278 КПК України та набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе (ч. 2 ст. 280 КПК України). 
З огляду на наведені правові норми, слідчий суддя має перевірити такі обставини:
- набуття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваних у кримінальному провадженні; 
- існування фактів, що стали підставою для зупинення досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України;
- факт виконання всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе;
- дотримання вимог КПК України щодо процесуального оформлення рішення про зупинення досудового розслідування.
Враховуючи обставини на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог слідчому судді належить перевірити чи винесена оскаржувана постанова у межах строку досудового розслідування. 

4.1. Щодо процесуального статусу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення – у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Такий спосіб вручення повідомлення про підозру, передбачає, що особа, якій такий документ адресувався, зможе дізнатися про його надходження з усіх доступних джерел, а не тільки від правоохоронних органів чи суду.
Із змісту скарги та документів, долучених до матеріалів скарги (ухвал Вищого антикорупційного суду, постанов детективів Національного антикорупційного бюро України, прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури) вбачається, що у зв`язку із відсутністю за останнім відомим місцем проживання та невстановленням місцезнаходження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та відповідно неможливістю вручення, повідомлення про підозру були надіслані засобами поштового зв`язку за останніми відомими адресами місця проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ). 
Та відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України, 13.02.2020 повідомлення про підозру ОСОБА_5 під розписку було вручено працівнику житлово-експлуатаційної організації – ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , 14.02.2020 було вручено працівнику КП «ЖЕК «Золотоустівська».
Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Отже такий спосіб здійснення повідомлення про підозру узгоджується із вимогами ч.2 ст. 135 КПК України. 
Наведене дає підстави для висновку, що на момент винесення постанови про зупинення досудового розслідування від 18.11.2020 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули процесуальні статуси підозрюваних у кримінальному провадженні № 42017000000003293, що виділене із кримінального провадження № 42016000000003490.
Доводи скаржника про необхідність застосування порядку, передбаченого ч. 7 ст. 135 КПК України при врученні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлення про підозру, у зв`язку із наявністю відомостей про їх виїзд за межі України, слідчим суддею відхиляються, оскільки процедура вручення повідомлень у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 135 КПК України застосовується щодо осіб, які постійно проживають на території іноземної держави на законних підставах, та про це відомо органу досудового розслідування на день складення повідомлення про підозру. Натомість скаржник доказів на підтвердження цієї обставини не надав. 

4.2. Щодо підстав зупинення досудового розслідування
Слідчий суддя встановив, що підставою для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 стала необхідність проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Можливість зупинення досудового розслідування з цієї підстави, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України. 
Правила міжнародного співробітництва під час кримінального провадження, передбачені главами 42-46 розділу ІХ КПК України.
За положеннями ч. 1 ст. 545 КПК України Національне антикорупційне бюро України здійснює функції центрального органу України під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його підслідності, тобто звертається із запитами про міжнародну правову допомогу у таких кримінальних провадженнях та розглядає відповідні запити іноземних компетентних органів.
Запит про міжнародну правову допомогу, відповідно до загальних засад міжнародного співробітництва є формою звернення слідчого (детектива), прокурора до компетентних органів іноземних держав про проведення ними процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування, яке він здійснює. Проведення таких процесуальних дій компетентним органом іноземної держави є елементом міжнародного співробітництва під час кримінального провадження (ст. 542 КПК України).
Матеріали скарги містять копії: 
- клопотання від 22.05.2020 про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні адресоване компетентним органам Словацької Республіки з метою встановлення перебування на території Словацької Республіки ОСОБА_4 ; у разі підтвердження факту перебування, вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру та проведення його допиту; отримання інформації про в`їзди/виїзди ОСОБА_4 у період з 24.10.2014 по дату виконання зазначеного запиту;
- клопотання від 22.05.2020 про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні адресоване компетентним органам Російської Федерації з метою встановлення перебування на території Російської Федерації ОСОБА_5 ; у разі підтвердження факту перебування, вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру та проведення його допиту; отримання інформації про в`їзди/виїзди ОСОБА_5 у період з 01.06.2016 по дату виконання зазначеного запиту.
Із постанови детектива Національного антикорупційного бюро України від 28.07.2020 та наданих судових рішень, постановлених за результатами розгляду скарг на рішення органу досудового розслідування про зупинення досудового розслідування вбачається, що клопотання про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні були надіслані до компетентних органів Російської Федерації 09.06.2020, а до компетентних органів Словацької Республіки – 17.06.2020. 
Із цих же матеріалів вбачається, що 02.06.2020 до компетентних органів Італійської Республіки надіслано запит про міжнародну правову допомогу з метою отримання інформації про в`їзд (виїзд) на територію Італійської Республіки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , встановлення часу та обставин можливих зустрічей останніх з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та вчинення операцій з майном, що можливо знаходиться на території Італійської Республіки; проведення допиту ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . 
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови та пояснень, наданих прокурором, на момент зупинення досудового розслідування – 18.11.2020, обставини, які стали підставою для прийняття такого рішення не перестали існувати. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова, тобто її текст, не містить доказів щодо обставин, на з`ясування яких направлені запити у порядку міжнародного співробітництва, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні та поглинаються обсягом повідомлень про підозру. 
Водночас жодних аргументів/заперечень стосовно обґрунтованості чи доцільності проведення таких процесуальних дій органом досудового розслідування адвокат ОСОБА_3 не наводить. 
Таким чином, враховуючи документи, що містяться у матеріалах скарги слідчий суддя робить висновок про існування фактів, що стали підставою для зупинення досудового розслідування.

4.3. Щодо виконання всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе
В обґрунтування доводів щодо незабезпечення слідчим, прокурором виконання всіх слідчих (розшукових) та процесуальних дій до зупинення досудового розслідування скаржник посилається на: 
- невжиття заходів із виклику ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та невжиття заходів із встановлення їх місцезнаходження;
- незабезпечення органом досудового розслідування допиту свідків у кримінальному провадження за його клопотаннями, поданими 20-22.10.2020 та з урахуванням задоволення прокурором Генеральної прокуратури 21.10.2019 клопотання про проведення їх допиту;
- невжиття процесуальних дій щодо скасування постанов про оголошення розшуку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;
- бездіяльність у виключенні ч. 5 ст. 369 КК України із дій, що кваліфікуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;
- складення письмових повідомлень про підозру з порушенням вимог підслідності. 
Оцінюючи ці доводи слідчий суддя виходить із такого. 
Відповідно до матеріалів скарги підставою для вручення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 КПК України стало отримання відомостей про те, що вони залишили територію України та їх місце знаходження органу досудового розслідування не відоме. Власне однією із підстав звернення до компетентних органів Російської Федерації та Словацької Республіки із запитами про надання міжнародної правової допомоги є встановлення місцезнаходження вищевказаних осіб. Кримінальний процесуальний кодексу України не визначає обов`язку детектива чи прокурора здійснювати виклик особи для вручення їй повідомлення про підозру. Тому доводи адвоката ОСОБА_3 щодо невжиття заходів із виклику ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та невжиття заходів із встановлення їх місцезнаходження є безпідставними. 
Оцінюючи доводи скаржника щодо незабезпечення органом допиту свідків у кримінальному провадженні до зупинення досудового розслідування слідчий суддя виходить із такого. 
Частиною 1 ст. 282 КПК України визначено, що зупинене досудове розслідування може бути відновлене як з підстав усунення обставин, які стали підставою для зупинення досудового розслідування, зокрема, завершення проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. 
Отже із цієї норми вбачається, що до зупинення досудового розслідування слідчий не повинен здійснити абсолютно весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні, тим паче якщо досудове розслідування зупинене з підстав наявної необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. 
Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 280 КПК України слідчий, прокурор до зупинення досудового розслідування мають провести ті необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, проведення яких можливе на момент прийняття такого рішення.
У скарзі адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що прокурор Генеральної прокуратури ОСОБА_17 21.10.2019 задовольнив його клопотання про допит свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 
20-22 жовтня 2020 на адресу Національного антикорупційного бюро України надіслано клопотання про додатковий допит свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_19 . За результатами розгляду цього клопотання старший детектив Національного антикорупційного бюро України листом від 29.10.2020 № 0423-252/37463 повідомив про те, що допит цих свідків буде проведений після відновлення досудового розслідування. 
Обґрунтованість такого рішення не є предметом перевірки при розгляді скарги на рішення про зупинення досудового розслідування. 
Крім того за змістом ст. 36, 40, 94 КПК України слідчий та прокурор самостійно, за внутрішнім переконанням визначають які саме слідчі та процесуальні дії йому належить вчинити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у тому чи іншому кримінальному провадженні та обсяг цих слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
Враховуючи викладене, слідчий суддя відхиляє доводи скаржника щодо незабезпечення органом досудового розслідування допиту свідків у кримінальному провадження за його клопотаннями. 
Безпідставними є і доводи скаржника щодо невжиття процесуальних дій щодо скасування постанов про оголошення розшуку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та допущення бездіяльності у виключенні ч. 5 ст. 369 КК України із дій, що кваліфікуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Прийняття таких рішень відноситься до компетенції прокурора, який відповідно до ст. 36 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності. 
Дослідження цих питань не пов`язано, ані із обставинами, які мають досліджуватися при розгляді скарги на рішення про зупинення досудового розслідування, ані з обставинами, які стали підставою для зупинення. 
Скаржник зазначає, що до зупинення досудового розслідування такі рішення мали б бути прийняті прокурором, проте не наводить жодного аргументу на підтвердження вирішального значення прийняття цих рішень для звернення/не звернення до компетентних органів із запитом про надання міжнародної правової допомоги. 
Оцінюючи доводи скаржника щодо недотримання при повідомленні про підозру правил підслідності слідчий суддя зазначає, що вирішення таких питань виходить за межі предмету розгляду скарги на постанову про зупинення досудового розслідування, зважаючи на визначені в статті 280 КПК України підстави і умови прийняття такого рішення. Посилаючись на вказані обставини, скаржник фактично намагається оскаржити повідомлення слідчого про підозру у вчиненні злочинів в той час, коли таке рішення слідчого в цьому кримінальному провадженні не підлягає оскарженню на досудовому провадженні згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР були внесені до 15.03.2018, коли набрали законної сили зміни КПК України, внесені Законом України № 2147 від 03.10.2017, які не мають зворотної сили і застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальні правопорушення внесені після введення в дію пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

4.4. Щодо дотримання вимог КПК України щодо процесуального оформлення рішення про зупинення досудового розслідування
Вимоги до постанови слідчого, прокурора наведені у ч. 5 ст. 110 КПК України.
Оцінивши зміст оскаржуваної постанови слідчий суддя дійшов висновку, що вона відповідає формальним вимогам, наведеним у ст. 110 КПК України.
Зокрема, у постанові міститься посилання на кримінальне провадження; доводи, щодо існування підстав, передбачених КПК України, які стали підставою для зупинення досудового розслідування. 
Із змісту оскаржуваної постанови від 18.11.2020 та доводів, наведених прокурором у судовому засіданні вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України було первісно зупинене постановою детектива Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 від 28.07.2020. У цій постанові наведено мотиви, які стали підставою для прийняття рішення про зупинення. 
Підставою для відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні стало не усунення обставин, які стали підставою для зупинення досудового розслідування, а необхідність розгляду клопотання, поданого захисником у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Після розгляду клопотання провадження було зупинене з тих же підстав, оскільки обставини, що стали підставою для його зупинення, а саме необхідність проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва існувати не перестали. 
З урахуванням цього, доводи скаржника щодо недостатньої вмотивованості та обґрунтованості постанови прокурора хоча і є слушними, проте з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, у цьому конкретному випадку не може бути самостійною підставою для скасування постанови про зупинення досудового розслідування.

4.5. Щодо строків досудового розслідування 
За визначенням, наведеним у ст. 42 КПК України підозрюваним, зокрема, є особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Із аналізу наведеної норми вбачається, що у такому разі особа набуває процесуального статусу підозрюваного із вжиттям заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. 
Із матеріалів скарги вбачається, що у зв`язку із невстановленням місцезнаходження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також враховуючи обставини, які стали підставою для скасування попередніх постанов про зупинення досудового розслідування, 13.02.2020 повідомлення про підозру ОСОБА_5 під розписку було вручено працівнику житлово-експлуатаційної організації – ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , 14.02.2020 було вручено працівнику КП «ЖЕК «Золотоустівська». Також повідомлення про підозру були надіслані засобами поштового зв`язку за цими ж адресами. 
Отже вичерпних заходів із вручення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 органом досудового розслідування здійснено 13.02.2020 та 14.02.2020 відповідно. 
Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України ( в редакції, яка діяла до 15.03.2018) досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Наведене спростовує твердження скаржника щодо закінчення 17.04.2020 строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017. 

Враховуючи обставини, встановлені на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 та скасування постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України від 18.11.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 18.11.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1