ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 2-а/465/651/06 пров. № А/857/9270/20	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Большакової О.О., Качмара В.Я.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 07 липня 2020 року про відмову в роз"ясненні судового рішення, прийняту суддею Мартьянової С.М., в м.Львові, у справі № 2-а/465/651/06 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії, -
                                                В С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 02.10.2019 звернулося до суду з заявою в порядку ст.254 КАС України, в якій просить роз`яснити резолютивну частину постанови Франківського районного суду м. Львова від 15.12.2006 року в адміністративній справі №2-а-351/06, а саме за який період враховувати грошове забезпечення ОСОБА_1 , які складові грошового забезпечення необхідно врахувати при перерахунку пенсії, з якої дати здійснити перерахунок пенсії.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07 липня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не погоджуючись з даною ухвалою з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким заяву задоволити.
В обґрунтування вимог посилається на те, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 15.08.2016 року у справі № 2-а/465/651/06 замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржник Львівський обласний військовий комісаріат його правонаступником в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», не входить до компетенції до органів Пенсійного фонду України.
Представником ОСОБА_2 – ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін ухвалу суду.
Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, представника пенсійного органу, яка просить задоволити апеляційну скаргу, ОСОБА_4 та її представників, які просять залишити без змін ухвалу суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про роз`яснення рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м.Львова від 15.12.2006 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням: щомісячної премії в розмірі 33,33% за підтримання бойової готовності і бездоганне виконання службових обов`язків з 01 січня 1996 р., щомісячної 15 % надбавки за роботу з таємними документами, з 01 січня 1996 р., щомісячної 40% надбавки грошового забезпечення за військову службу в Збройних силах України з 01 січня 1999 р. по 31 грудня 2002 р., щомісячної 100% надбавки грошового забезпечення з 1 січня 2003 року, щомісячної 90 % надбавки за безперевну службу з 1 травня 2003 року. Розархунок додаткових видів грошового забезпечення проводит из посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років з яких нараховується пенсія.
На виконання зазначеного рішення Франківським районним судом м.Львова 29.07.2007р. видано виконавчий лист № 2а-351/06 строком пред`явлення до виконання: три роки з 27.12.2006 року.
Ухвалою суду від 15.08.2016 року замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-351/06, а саме ОСОБА_1 на його правонаступника – ОСОБА_4 .. Змінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-351/06, а саме боржника Львівський обласний військовий комісаріат його правонаступником в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Ухвалою суду від 21.11.2016 року поновлено ОСОБА_4 строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі 2а-351/06 ( 2а-465/651 /06).
Постановою Верховного Суду від 24.10.2018 року залишено без змін ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 21.11.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративнгого суду від 20.09.2017 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-а/465/651/06, 6-а/465/17/16.
Положеннями ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 
Згідно з частинами першою, другою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Вказана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення в судовому засіданні. Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.
По суті заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення містить лише резолютивну частину рішення суду, норми статті 254 КАС.
За змістом частин першої та другої статті 6 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
У рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (набуло статусу остаточного 10.15.2011) ЄСПЛ зазначив (цитата наводиться без посилань на інші справи): «… що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (…). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (…). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (…)».
Апеляційний суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що як мотивувальна, так і резолютивна частина рішення суду є чіткими та повністю зрозумілими, що унеможливлює неоднакове тлумачення висновків суду та не може стати причиною ускладнення чи неможливості виконання судового рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому така скасуванню не підлягає.
 керуючись ч.3 ст.243, ст.ст.308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення, а ухвалу  Франківського районного суду міста Львова від 07 липня 2020 року про відмову в роз"ясненні судового рішення, у справі № 2-а/465/651/06 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар	
Повне судове рішення складено 09.10.20