ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 р.	Справа № 480/5091/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року (головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021) по справі № 480/5091/20
за позовом        Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"  
до        Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумський області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)                  
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (АТ “СМНВО”) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 57084810 від 22.07.2020 про опис та арешт майна боржника.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від  21.09.2020 року в задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови  ВП №57084810 від 22.07.2020  відмовлено.
Позивач,  не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що відповідачем порушена процедура проведення опису і арешту майна, а саме: опис та арешт майна здійснювався без дозволу та погодження з власником майна, без участі представника боржника, стягувача та понятих, в оскаржуваній постанові не зазначені обов`язкові відомості щодо транспортних засобів (вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті), арештоване майно належним чином не було передано зберігачу, яким у постанові зазначено директора товариства ОСОБА_1 .  
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження ВП № 57084810 про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства  “Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання”, до якого входить 4323 виконавчих проваджень на загальну суму 188109895 грн.
22.07.2020 державним виконавцем за адресою: м. Суми, вул. Машинобудівників, б. 3, було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: автомобіля МАЗ 5334 державний номер НОМЕР_1 , автомобіля МАЗ 5334 державний номер НОМЕР_2 , автомобіля КРАЗ 65055 державний номер НОМЕР_3 , автомобіля КС 5579 Камаз-53213 державний номер НОМЕР_4 , автомобіля ЗІЛ 433362 державний номер НОМЕР_5 , автомобіля Газ 3302 державний номер НОМЕР_6 , трактор колісний Т-150к-09-12 державний номер НОМЕР_7 , трактор колісний Т-150к-09-12 державний номер НОМЕР_8 , трактор колісний Т-150к-05 державний номер НОМЕР_9 , трактор колісний Т-155 державний номер НОМЕР_10 , вантажний автомобіль ЗІЛ 130 державний номер НОМЕР_11 , автомобіль МАЗ 9397 державний номер НОМЕР_12 , автобус Ікарус державний номер НОМЕР_13 , вантажний автомобіль ЗІЛ СААЗ 4545-10 державний номер НОМЕР_14 , причіп ЧМ ЗАП-5523А державний номер НОМЕР_15 , причіп ЧМЗАП-9399 державний номер НОМЕР_16 , автомобіль МАЗ 5334 Т3А-7,5-5334 державний номер НОМЕР_17 , вантажний автомобіль КРАЗ 65055 державний номер НОМЕР_18 , трактор колісний Т-150К державний номер НОМЕР_19 , 2-х токарних станків, станка точильного, станка, верстата фрезервувального, токарного верстата, про що складена відповідна постанова.
Не погоджуючись з постановою про арешт майна боржника, позивач звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку  відповідач діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.      
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає                Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження"    (далі - Закон №1404-VIIІ).
Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIIІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього    Закону   підлягають примусовому виконанню.     
Згідно з п. 1 ч. 1     ст. 3 Закону №1404-VIII   підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених    законом    випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених      законом    або міжнародним договором України.      
Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до ст.  48 Закону №1404-VІІІ    звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. 
Частиною першою ст. 56 Закону №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 56 Закону №1404-VIII про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.
Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
Згідно з п. 10. Розділу VIII “Інструкції з організації примусового виконання рішень”, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі – Інструкція № 512/5), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувана, боржника, осіб, що були присутні при описі.
Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.
Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у відповідача перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з АТ “СМНВО” на загальну суму 188109 895 грн., з яких 3459 виконавчих проваджень по виконанню виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі на загальну суму 147882912 грн. 
15.04.2020 з метою забезпечення виконання рішень судів, головним державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно АТ “СМНВО”.
16.07.2020 на адресу боржника направлено вимогу надати у строк до 22.07.2020 перелік майна, його балансову вартість та місцезнаходження для опису та арешту з подальшою його реалізацією (а.с.48). Зазначені запити були також направлені до Міністерства внутрішніх справ України про зареєстровані за боржником транспортні засоби, та головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.  
Не отримавши відповіді на запит від АТ “СМНВО”, державним виконавцем на підставі відомостей, отриманих від МВС та Держпродспоживслужби, 22.07.2020 за адресою: м. Суми, вул. Машинобудівників, б. 3, проведено опис та арешт майна боржника опис та арешт майна боржника за участю його представника  – Стовпака О.Є.
Оскільки ОСОБА_2 відмовився від надання документів та пояснень щодо технічних характеристик описаного майна, від їх зберігання та від підпису в постанові про опис та арешт майна боржника, державним виконавцем 22.07.2020 складено відповідний акт.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 16 Закону №1404-VIII представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.
Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.   
Колегія суддів зазначає, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій повинен пересвідчитись у наявності особи повноважень на здійснення представництва юридичної особи у виконавчому провадженні. 
Оскільки ОСОБА_2 відмовився від надання документів та пояснень щодо технічних характеристик описаного майна, від їх зберігання та від підпису в постанові про опис та арешт майна боржника, державним виконавцем 22.07.2020 складено відповідний акт.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 16 Закону №1404-VIII представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.
Так, представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.   
Колегія суддів зазначає, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій повинен пересвідчитись у наявності особи повноважень на здійснення представництва юридичної особи у виконавчому провадженні. 
Стосовно доводів скаржника про передачу арештованого майна зберігачу, колегія суддів зазначає наступне.
Приписами ч. 1 ст. 58 Закону №1404-VIII  визначено, що майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).
Як вбачається з матеріалів справи, арештоване майно передано на зберігання керівнику боржника,   ОСОБА_1 , а отже відповідачем дотримано вимоги ч. 1 ст. 58 Закону №1404-VIII, та передано арештоване майно на зберігання керівнику боржника, який несе відповідальність за збереження належного підприємству майна .
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про порушення процедури вчинення виконавчих дій  під час накладення арешту на майно, а саме проведення опису та арешту майна за відсутності  понятих. 
Відповідно з ч. 2 ст. 22 Закону №1404-VIII присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувана, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.
Згідно з ч. 3 ст. 53 Закону №1404-VIII готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.
Судом встановлено, що під час проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна готівкових коштів не вилучалося, примусового входження на територію підприємства боржника не здійснювалося, оскільки вхід державним виконавцям ніким не перешкоджався. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.
Отже, участь понятих в виконавчих діях щодо опису та арешту майна була не обов`язкова.          Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ст.ст. 241, 246, 271, 272, 287, 310, 315, 316, 321, 325   Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року по справі № 480/5091/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголешння та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

 Головуючий суддя 	 	 О.А. Спаскін	
Судді	   	Я.В. П`янова    О.В. Присяжнюк