ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7382/20 Справа № 201/1764/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Городничої В.С.,
суддів – Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Страхова Компанія “Провідна” 
на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2020 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, стягнення інфляційних втрат та 3% річних, 
В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 15.01.2018р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку № 10 по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпрі скоїв зіткнення з належним йому автомобілем «Тоyота Hilux», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого було спричинено матеріальний збиток через пошкодження його транспортного засобу.
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018р. у справі № 201/925/18-п, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 124 КУпАП.
З метою здійснення оцінки розміру матеріального збитку, він звернувся до експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 , яким складено висновок № 5877/1 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тоyота Hilux», державний номер НОМЕР_2 , який було пошкоджено у ДТП, станом на 19.01.2018р. становить 37 977,94 грн.
Станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність винної особи ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відповідно до договору (полісу) № АК/7216177. 
З метою отримання страхового відшкодування, він звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування спричиненого збитку, проте 21.11.2019р. ПрАТ «СК «Провідна»» повідомила про те, що за його зверненням як потерпілого було зареєстровано страхову справу № 2300254219, в якій за результатами розгляду наданих документів було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхової виплати з посиланням на положення статті 33.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», у зв`язку з тим, що станом на 25.01.2019р., коли спеціалістом відповідача ПрАТ СК «Провідна» було проведено огляд автомобіля, останній було відновлено.
Однак відповідно до абзацу 2 п. 33.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
Станом на момент звернення до суду спричинена матеріальна шкода у розмірі 37 977,94 грн не відшкодована.
Крім того, з огляду на те, що позивач не отримав відшкодування спричиненої шкоди вчасно, відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 5 403, 18 грн та 3 % річних в сумі 2 347,04 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 в рахунок страхової виплати 36 977 грн 94 коп, витрати від інфляції за прострочення виконання зобов`язання в сумі 665,51 грн та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 942,18 грн, що в загальній сумі становить 38 585 грн 63 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що непокриті страховою виплатою 1 000 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі ПрАТ “СК “Провідна”, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог - відмовити. 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не прийняв до належної уваги того, що учасники ДТП відповідно до вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомили про ДТП страхову компанію невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово не надали страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна.
Посилається на те, що страхова компанія не має можливості встановити розмір нанесеного матеріального збитку позивачу та відшкодувати заподіяну шкоду, оскільки на момент огляду транспортного засобу він був у відновленому стані. 
Позивач ОСОБА_1  подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду — без змін.
Відповідач ОСОБА_2 правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018р., що набрала законної сили 20.02.2018р., ОСОБА_2 15.01.2018р. о 13 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , в районі будинку №10 по вулиці Набережній Перемоги у м. Дніпрі, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.1.Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.15).
Автомобіль «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_2 , належить позивачеві ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14).
Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ2008866 від 13.11.2017 р., цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_3 ОСОБА_2 , застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Строк дії договору з 14.11.2017р. по 13.11.2018р. (а.с. № 66).
Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7216177 від 28.08.2017р., транспортний засіб «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 був забезпечений страхувальником ОСОБА_4 в ПрАТ «СК «Провідна». Строк дії договору з 29.08.2017р. до 28.08.2018р. (а.с. 78).
Отже, на момент скоєння ДТП, на транспортний засіб «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , було укладено два договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з листом ПрАТ «УПСК» № 197/18 від 17.01.2019р. (а.с. 97), позивача було повідомлено про те, що оскільки страхувальник ОСОБА_2 не повідомив про наявність раніше укладеного договору (поліса) № АК/7216177, укладеного з ПрАТ «СК «Провідна», договір (поліс) № АМ/2008866 від 13.11.2017р., укладений з ПрАТ «УПСК», в силу п.3 ч.1 ст.989 ЦК України є нікчемним.
Таким чином, договір (поліс) № АМ/2008866 від 13.11.2017р., укладений з ПрАТ «УПСК» є нікчемним, але відповідальність відповідача ОСОБА_2 також застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі договору (поліса) № АК/7216177, який був чинним на момент скоєння ДТП 15.01.2018р. Дані обставини не спростовувались відповідачем ПрАТ «СК «Провідна».
Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 15.01.2018р. у м. Дніпрі, по вул. Набережній Перемоги, за участю двох водіїв, є страховим випадком, оскільки сталася за участю забезпеченого транспортного засобу водія ОСОБА_2 , відповідальність якого на той момент була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна».
ОСОБА_1 є потерпілою особою, оскільки внаслідок ДТП заподіяно шкоду транспортному засобу марки «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_4 , належному йому як законному володільцю на підставі свідоцтва про державну реєстрацію. Тобто, позивач є особою, яка має право на страхове відшкодування.
Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , як водій, цивільна відповідальність якого застрахована, 17.01.2018р. подав страховику ПрАТ "УПСК" письмову заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, зазначивши необхідні відомості, які були йому відомі (а.с.67).
Проте, відповідачем було помилково подано заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду саме до ПрАТ «УПСК», оскільки на момент укладення договору (полісу) між ПрАТ "УПСК" та ОСОБА_2 , існував інший, діючий договір (поліс), укладений в ПрАТ СК «Провідна».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в тому, що представник страховика - відповідача по справі, не прибув протягом 10 робочих днів після одержання повідомлення про ДТП до місцезнаходження пошкодженого автомобіля «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_2 , немає вини позивача ОСОБА_1 . Крім того, таке звернення позивача до ПрАТ «УПСК» звільнило його від обов`язку збереження транспортного засобу в стані після ДТП по закінченні зазначеного строку.
Згідно з вимогами пп. 33.1.4 п. 33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
З огляду на вимоги Закону, обов`язок щодо повідомлення страховика про настання ДТП виникло саме у водія, застрахованого транспортного засобу, а не у позивача.
Також встановлено, що згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5877/1 від 05.10.2018р. сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом цін на 19.01.2018р. Складає 25 342,99грн, а вартість відновлювального ремонту становить 37 977,94грн (а.с.16-42). Огляд проводився 19.01.2018р. у присутності власника. Для огляду надано автомобіль в пошкодженому стані.
Як вбачається з наданого позивачем опису, 28.12.2018р. позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про страхове відшкодування збитку, яка отримана останнім 02.01.2019р. Разом із заявою надіслав поштою відомості щодо полісу № АМ2008866, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, висновок експерта, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію паспорту та довідки про присвоєння РНОКПП (а.с. № 43,44).
Таким чином, позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування протягом одного року, як це передбачено законодавством.
Листом від 19.02.2019р. за № 17-10/2281 страхова компанія повідомила позивача про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про виплату страхового відшкодування, пославшись на положення ст. 37.1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно вимог якої підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (а.с.49).
Тобто, при відмові у виплаті страхового відшкодування, страховик посилався виключно на неможливість визначити розмір збитків у зв`язку з відновленням автомобіля.
З листа-відмови від 19.02.2018р. вбачається, що відповідач-страхова компанія у зв`язку з тим, що пошкоджений автомобіль відремонтовано, не може встановити розмір нанесеного матеріального збитку, проте, страхова компанія залишила поза увагою наявність висновку автотоварознавчого дослідження, яким визначено розмір заподіяної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивача, експертом визначено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 37 977грн.94коп.
Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи у полісі № АК/7216177 встановлений в розмірі 1 000 грн., 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови в задоволенні вимог позивача щодо солідарного стягнення грошових коштів з відповідачів, оскільки у заподіювача шкоди та його страховика не може виникнути солідарного обов`язку щодо виплати страхового відшкодування.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, дійшов обґрунтованого та законного висновку про стягнення з відповідача ПрАТ СК «Провідна» на користь позивача страхову виплату у розмірі 36 977,94грн, а з відповідача ОСОБА_2 - 1 000 грн, що непокриті страховою виплатою.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено вимоги про солідарне стягнення з відповідачів інфляційних витрат за період з 15.01.2018р. по 05.02.2020р. в сумі 5 403,18 грн та трьох процентів річних за цей же період в сумі 2347,94 грн.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страхової компанії є 90 днів на врегулювання страхового випадку після отримання заяви на виплату страхового відшкодування.
Згідно матеріалів справи позивач 28.12.2018р. звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна», яка була отримана останнім 02.01.2019р., отже 90 днів слід відраховувати з 02.04.2019р., після спливу якого, до страховика можна застосовувати штрафні санкції за прострочення виплати, отже суд першої інстанції правильно визначив період, за який із страхової компанії підлягають стягненню штрафні санкції, а саме з 02.04.2019р. по 05.02.2020р.
Так, за розрахунками суду першої інстанції розмір втрат позивача від інфляції за прострочення виконання зобов`язання, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача за період з 02.04.2019р. по 05.02.2020р., виходячи з суми простроченої виплати 36 977,94грн, складає 665,51грн. (розраховано за формулою: 36 977,94грн. * 1.01799759 - 36 977,94грн.).
За розрахунками розмір 3 % річних, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача за період з 02.04.2019р. по 05.02.2020р., виходячи з суми простроченої виплати 36 977,94 грн, складає 942,18грн (розраховано за формулою: 36 977,94грн х 3 %: 100 : 365 х 310 =942,18 грн (де 36 977,94 грн сума заборгованості, 3 % ставка, 100 % складова, 365 кількість днів у році; 310 кількість днів прострочення)).
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача витрати від інфляції за прострочення виконання зобов`язання в сумі 665,51грн та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 942,18 грн. 
Доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «Провідна» про те, що учасники ДТП відповідно до вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомили про ДТП страхову компанію невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово не надали страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, не можуть бути прийняті судом до уваги, з огляду на наступне.
Положенням ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені дії осіб у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Зокрема, встановлено обов`язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Також водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після такої пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). 
Особи звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) в зазначеному стані у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
Згідно з матеріалами справи відповідач ОСОБА_2 , як водій, цивільна відповідальність якого застрахована, 17.01.2018р. подав страховику ПрАТ "УПСК" письмову заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, зазначивши необхідні відомості, які були йому відомі (а.с. 67).
Але, як встановлено судом відповідачем ОСОБА_2 було помилково подано заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду саме до ПрАТ «УПСК», оскільки на момент укладення договору (полісу) між ПрАТ "УПСК" та ОСОБА_2 , існував інший, діючий договір (поліс), укладений в ПрАТ СК «Провідна».
Отже, в тому, що представник страховика - відповідача по справі, не прибув протягом 10 робочих днів після одержання повідомлення про ДТП до місцезнаходження пошкодженого автомобіля «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_2 , вина ОСОБА_1 відсутня. Крім того, таке звернення ОСОБА_2 до ПрАТ «УПСК» звільнило позивача від обов`язку збереження транспортного засобу в стані після ДТП по закінченні зазначеного строку.
Згідно з пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Отже, обов`язок щодо повідомлення страховика про настання ДТП виникло саме у водія, застрахованого транспортного засобу, а не у позивача. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.04.2018р. у справі № 910/4790/17р.
Згідно з матеріалами справи 28.12.2018р. позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про страхове відшкодування збитку, яка отримана останнім 02.01.2019р. Разом із заявою надіслав поштою відомості щодо полісу № АМ2008866, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, висновок експерта, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію паспорту та довідки про присвоєння РНОКПП (а.с. 43,44).
Таким чином, позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування протягом одного року, що не є підставою для відмови у виплаті такої з огляду на вимоги ст. 37 зазначеного Закону.
Доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «Провідна» про те, що страховик не має можливості встановити розмір нанесеного матеріального збитку позивачу та відшкодувати заподіяну шкоду, оскільки на момент огляду транспортного засобу він був у відновленому стані, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що разом із заявою про страхове відшкодування, яка подана в межах річного строку з моменту настання ДТП, позивачем було подано висновок № 5877/1 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ та копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018 року у справі № 201/925/18-п.
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 15 січня 2018 року з вини водія транспортного засобу «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який допустив зіткнення з автомобілем позивача, транспортному засобу позивача було спричинено механічні пошкодження та матеріальний збиток.
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5877/1 від 05.10.2018р. сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом цін на 19.01.2018р. Складає 25 342,99грн, а вартість відновлювального ремонту становить 37 977,94 грн (а.с. 16-42).
Огляд проводився 19.01.2018р. у присутності власника. Для огляду надано автомобіль в пошкодженому стані.
Право потерпілого на самостійний вибір експерта для визначення розміру шкоди передбачено ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Отже, висновок N 5877/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 05.10.2018р., виконаний експертом Крутінь В.І. на замовлення ОСОБА_1 , є належним доказом щодо визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля до «Тоyота Hilux», д/н НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 77-79 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до особистого тлумачення відповідачем норм права, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
На підставі положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Страхова Компанія “Провідна” - залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова