ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2484/19  Номер провадження 22-ц/814/1665/20	Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, 

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2019 року ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.
Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., до досягнення дітьми повноліття.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та рух справи в суді 
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 22 жовтня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
04 березня 2020 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_5 звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з заявою про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2020 року залишено заяву представника  ОСОБА_1  – ОСОБА_5  про перегляд заочного рішення від 22 січня 2020 року у цивільній справі № 553/2484/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції змінити зменшивши суму стягуваних з нього аліментів з 6000 грн. до 3000 грн. щомісячно.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач вважає, що суд не в повній мірі дослідив та встановив всі обставини справи та стягнув аліменти в занадто великому та непідйомному для нього розмірі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Враховуючи ціну позову та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Встановлені обставини справи
Із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2  та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 23 серпня 2014 року, який розірвано заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2019 року.
Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 (а.с.11) та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 (а.с.10)
Позивач зазначає, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач не надає.
Норми права, що регулюють спірні правовідносини
Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як передбачено частинами 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1).
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2).
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3).
Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами частини 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу, що відповідач не надав належних доказів існування обставин передбачених статтею 182 СК України, які свідчили б про неможливість сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн. щомісячно на утримання двох дітей.
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі змісту позовної заяви та апеляційної скарги, а також заяви про перегляд заочного рішення, на момент розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 перебував на заробітках за кордом, а саме в Польщі.
Жодних доказів на підтвердження того факту, що дохід відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти у встановленому розмірі суду не надано.
При цьому суд апеляційної інстанції, надаючи пріоритет захисту прав дітей на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог. 
Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі
Безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що він систематично надавав матеріальну допомогу шляхом перерахування коштів позивачу, оскільки дана обставина не позбавляє права на вирішення питання щодо сплати аліментів та їх розміру в судовому порядку, тоді як обов`язок утримувати дітей є безумовним. Закон не передбачає спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання дітей.
Доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що відповідач на момент подачі апеляційної скарги знаходиться в України та у зв`язку з введенням карантину не має можливості їздити на заробітки за кордон не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає правильність рішення суду першої інстанції на момент його винесення. 
При цьому зміна майнового стану може бути підставою для звернення до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру стягуваних аліментів однак не підставою для скасування рішення. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні. 
Щодо судових витрат
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 03 листопада 2020 року

Головуючий                 В.П. Пікуль 

Судді                 Т.В. Одринська

                                                                       О.О. Панченко