Ухвала
                                                           
14 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 2-6771/11
провадження № 61-14058сво19
Верховний Суд у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Фаловської І. М.,
суддів: Висоцької В. С., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Червинської М. Є.,  
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
третя особа - Одеська міська рада,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Павельченко Ігор Віталійович, на постанову Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М.,       Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до        ОСОБА_2 , третя особа - Одеська міська рада, в якій, з урахуванням уточнень, просив визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою на АДРЕСА_1 , між ним та відповідачем, згідно з фактично встановленим порядком користування, а саме: ОСОБА_2 виділити земельну ділянку АДРЕСА_5 площею 296 кв. м, в тому числі 263 кв. м по загальній площі та 33 кв. м по залишкам, вхід на ділянку, яка виділяється зі сторони вулиці Глазунова у місті Одесі ,      ОСОБА_1 виділити земельну ділянку АДРЕСА_2 площею 236 кв. м, вхід на ділянку, яка виділяється з вулиці Петрашевського у місті Одесі , встановити наступні межі поділу: від розділового паркану зі сторони вулиці Петрашевського на відстані 11,18 м від правої бокової межі 9 з ділянкою      АДРЕСА_3 в глиб ділянки по існуючому огородженню довжиною 8,43 м; поворот наліво по існуючому огородженню довжиною 1,12 м; поворот направо по існуючому огородженню до зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А» довжиною 2,25 м; по між квартальним перегородкам, які поділяють квартири власників; поворот направо вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8» та лінії її продовження до кордону з ділянкою АДРЕСА_3 , встановити ОСОБА_1 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8» двоповерхової будови, літ. «А1», зведеної    ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку, шириною 1,0 м, розташовану вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8х2,0 м (h) з установкою дверного блоку, напроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8».
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 червня        1996 року, належить 11/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 , які розташовані на земельній ділянці площею 499 кв. м. Співвласником 14/25 частин вказаного будинку є відповідач ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання.
Позивач зазначав, що згідно з дозвільними документами він збудував житловий будинок та гараж, проте не має змоги здійснити зовнішні роботи, оскільки зовнішня стіна його будинку «2-3, 2-4, 2-8» виходить на земельну ділянку, якою користується відповідач та добровільно не дає можливості утримувати її в належному технічному стані.
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2014 року, з урахуванням ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2014 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до висновку      № 2779 судової будівельно-технічної експертизи від 27 лютого 2014 року, а саме: ОСОБА_2 виділено земельну ділянку АДРЕСА_5 площею 296 кв. м, в тому числі 263 кв. м по загальній площі та 33 кв. м по залишкам.
Земельну ділянку шириною 1,0 м, розташовану уздовж зовнішньої стіни приміщення «2-3, 2-4, 2-8», виділено у постійне користування ОСОБА_2 , при забезпеченні безперешкодного доступу ОСОБА_1 до зовнішньої стіни вищезазначених приміщень на період обслуговування та ремонту.
Вхід на ділянку, яка виділяється, збережено існуючий зі сторони вулиці Глазунова у місті Одесі .
ОСОБА_1 виділено земельну ділянку АДРЕСА_2 площею 236 кв. м.
Вхід на ділянку, яка виділяється, збережено існуючий зі сторони вулиці Петрашевського у місті Одесі .
Встановлено наступну межу поділу :
- від розділового паркану зі сторони вулиці Петрашевського у місті Одесі на відстані 11,18 м від правої бокової межі (з ділянкою АДРЕСА_3 ) вглиб ділянки по існуючому огородженню довжиною 8,43 м;
- поворот наліво по існуючому огородженню довжиною 1,12 м;
- поворот направо по існуючому огородженню до зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А» довжиною 2,25 м:,
- по міжквартирним перегородкам, які поділяють квартири власників;
- поворот направо вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8» та лінії її продовження до кордону з ділянкою АДРЕСА_3 .
Встановлено ОСОБА_1 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8» двоповерхової будови, літ. «А1», зведеної    ОСОБА_1 на АДРЕСА_3 , безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку шириною 1,0 м, розташовану вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, навпроти існуючого, на кордоні з земельною ділянкою на АДРЕСА_3 , які знаходяться в користуванні ОСОБА_2 шляхом влаштування в стіні сараю літ. «В», належного ОСОБА_2 , дверного прорізу розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, напроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8».
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Одеської області від 15 квітня       2015 року про виправлення описки, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено. Рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2014 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.
Рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами
У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Київського районного суду міста Одеси        від 25 вересня 2014 року за нововиявленими обставинами.
Заява мотивована тим, що зовнішня стіна «2-3, 2-4, 2-8» двоповерхової будови, літ. «А1», на АДРЕСА_1 , зведена ОСОБА_1 на місці самочинних прибудов, які ніколи не були частиною житлового будинку. Рішення Київського райвиконкому міста Одеси             від 06 вересня 1985 року № 904 «Щодо самочинного будівництва                  гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 » не містить відомостей щодо збереження самочинних прибудов з правом користування без права власності за будь-якими іншими особами, зокрема ОСОБА_1 . Повний текст рішення Київського райвиконкому міста Одеси від 06 вересня         1985 року № 904 до суду не надавався, заявник ОСОБА_2 отримав його копію з архіву 07 вересня 2016 року. 
Здійснюючи реконструкцію своєї частини будинку (11/25), позивач вийшов за межі розпорядження № 796 від 12 червня 2003 року, яким йому було дозволено будівництво двоповерхового будинку загальною площею       176,2 кв. м, житловою - 46,2 кв. м, і гаража, в частині будинковолодіння на АДРЕСА_1 , яка йому належить. Крім цього, дозвіл № 829/03 від 08 грудня 2003 року, виданий ОСОБА_1 . Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю міста Одеси Виконавчого комітету Одеської міської ради на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 , закінчився 01 грудня 2004 року. Згідно з діючим на той час законодавством, якщо дозвіл на виконання будівельних робіт не було завчасно продовжено після закінчення його терміну, то будівництво вважається самочинним. Позивач дозвіл не продовжив та не здійснив будь-яких інших дій з введення в експлуатацію нерухомого майна, та під час розгляду справи № 2-6771/11 двоповерхова будова під літ. «А1» мала статус самочинно збудованої. 
Заявник зазначав, що вищезазначені обставини є нововиявленими, оскільки не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику, вони мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій за наслідками розгляду заяви за нововиявленими обставинами
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23 травня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2014 року за нововиявленими обставинами задоволено частково.
Рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Одеська міська рада, про встановлення сервітуту на земельну ділянку змінено.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Одеська міська рада, про встановлення сервітуту на земельну ділянку відмовлено.
В іншій частині рішення Київського районного суду міста Одеси                    від 25 вересня 2014 року залишено без змін.
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та змінюючи рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Одеська міська рада, про встановлення сервітуту на земельну ділянку, та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині, суд першої інстанції виходив із того, що:
- належні та допустимі докази, що підвереджують право позивача на здійснення будівництва частини двоповерхової будови, літ. «А1», на АДРЕСА_1 , на місці самочинних прибудов, збережених рішенням Київського райвиконкому міста Одеси від 06 вересня 1985 року   № 904 за його батьком ОСОБА_5 з правом користування без права власності в матеріалах справи відсутні;
- ОСОБА_1 належало 11/25 частин спірного домоволодіння, однак на час звернення до суду, приміщення, що складали зазначену частку, були знесені, а документи, які підтверджують право власності на збудований об`єкт ОСОБА_1 не були надані суду, в зв`язку з чим його твердження у позовній заяві та під час розгляду справи, що він є власником двоповерхової будівлі є безпідставними, оскільки правовстановлюючі документи суду не надавались, що і є істотними для справи обставинами, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Постановою Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту на земельну ділянку скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до    ОСОБА_2 про встановлення сервітуту на земельну ділянку задоволено.
Встановлено ОСОБА_1 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8» двоповерхової будови, літ. «А1», зведеної    ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку шириною 1,0 м, розташовану вздовж зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, навпроти існуючого, на кордоні з земельною ділянкою на АДРЕСА_4 , які знаходяться в користуванні ОСОБА_2 , шляхом влаштування в стіні сараю літ. «В», належного ОСОБА_2 дверного прорізу розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, напроти існуючого, для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень «2-3, 2-4, 2-8».
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 909,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги в частині встановлення сервітуту на земельну ділянку, апеляційний суд виходив із того, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими, оскільки під час розгляду справи та ухваленні рішення Київського районного суду міста Одеси           від 25 вересня 2014 року ОСОБА_2 були відомі вказані обставини.
Крім того, апеляційний суд зазначив, що судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. 
З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення судів у цій справі.
Враховуючи наведене, апеляційний суд має перевірити законність рішення суду першої інстанції та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень статті 374 ЦПК України.
Встановлюючи сервітут на земельній ділянці, апеляційний суд виходив із наявності правових підстав для задоволення позову в цій частині, при цьому врахувавши фактичні обставин справи та висновок експертизи.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
18 липня 2019 року представник ОСОБА_2 - адвокат Павельченко І. В. через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду                від 28 травня 2019 року та залишити в силі рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 травня 2018 року.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дослідивши належним чином матеріали справи, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що наведені у заяві про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами факти не були відомі заявнику.
Доводи інших учасників справи
05 вересня 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду        від 28 травня 2019 року залишити без змін.
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Київського районного суду міста Одеси.
Зупинено дію постанови Одеського апеляційного суду від 28 травня         2019 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
У серпні 2019 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Мотиви передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду виходила із того, що суд апеляційної інстанції, здійснюючи перегляд судового рішення суду першої інстанції, ухваленого за результатами розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, може встановлювати наявність або відсутність нововиявлених обставин, на які посилається заявник у такій заяві, та приймати відповідне судове рішення по суті розгляду такої заяви.
Відповідно до частини першої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з частиною першою статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Частиною другою статті 429 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
У частині третій статті 429 ЦПК України зазначено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.
Статтею 429 ЦПК України врегульовано порядок розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, повноваження суду за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а також порядок перегляду судового рішення, ухваленого за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Згідно із частиною сьомою статі 429 ЦПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.
Аналіз норм чинного ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що законодавець не позбавив можливості суд апеляційної інстанції здійснювати перегляд судового рішення, ухваленого у зв`язку із розглядом заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, та встановлювати наявність/відсутність нововиявлених обставин, на які посилається заявник у такій заяві.
Стаття 429 ЦПК України у поєднанні зі статтею 374 ЦПК України надає право апеляційному суду здійснювати перегляд судового рішення, ухваленого у зв`язку із розглядом заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, та встановлювати наявність/відсутність нововиявлених обставин, на які посилається заявник у такій заяві, а також приймати відповідне судове рішення по суті розгляду такої заяви.
Правила частини статті 425 ЦПК України лише (вичерпно) визначають порядок подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, та не можуть бути підставою для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції з передачею справи на новий розгляд з тих підстав, що судом першої інстанції зроблено неправильний висновок про наявність/відсутність нововиявлених обставин.
У постановах колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 200/9663/16-ц (провадження            № 61-18061св19), від 15 липня 2020 року у справі № 466/543/14-ц (провадження № 61-7223св20) викладено висновок, відповідно до якого розглянути заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може лише суд, що ухвалив рішення по суті спору. Апеляційний суд після скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень статті 374 ЦПК України. Повноважень скасовувати таке рішення і постановлювати процесуальний документ з приводу розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті, апеляційний суд не має, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.
Натомість, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала, що таке право апеляційного суду, а саме здійснення розгляду по суті заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, після її розгляду судом першої інстанції, буде відповідати меті апеляційного перегляду справи, встановленого Конституцією України, що в свою чергу будуть мати місце розумні строки розгляду справи та дотримання правил статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Вивчивши матеріали касаційної скарги та мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не знаходить підстав для прийняття справи до свого розгляду.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У частині другій статті 403 ЦПК України встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Тлумачення наведеної норми процесуального права свідчить про те, що на розгляд об`єднаної палати може бути передана справа, якщо в аналогічній (подібній) справі викладено інший висновок щодо застосування норми права. Подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за їхніми елементами: суб`єктами, об`єктами та змістом (правами й обов`язками суб`єктів правовідносин). 
В ухвалі суду про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначається про відступ від практики суду касаційної інстанції щодо відсутності у апеляційного суду повноважень скасовувати рішення суду першої інстанції, ухваленого за результатами розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, і розглядати спір по суті такої заяви, пославшись на інше тлумачення статті 429 ЦПК України у поєднанні зі статтею 374 ЦПК України, зазначаючи мотиви своєї правової позиції. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Вирішуючи питання про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не звернула увагу на те, що у цій справі апеляційний суд розглянув спір по суті, а не залишив заяву про перегляд за нововиявленими обставинами без задоволення, як вказується в інших судових рішеннях, від яких ставиться питання про відступлення.
Таким чином, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що у цій справі відсутній предмет (об`єкт) для розгляду справи об`єднаною палатою, оскільки розгляд справи, в якій відсутній функціонал (компетенційні повноваження) для об`єднаної палати, є судом, який не встановлений законом.  
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. 
Керуючись статтею 403 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу № 2-6771/11 за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом           ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Одеська міська рада, про визнання порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Павельченко Ігор Віталійович, на постанову Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року повернути Верховному Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    І. М. Фаловська
Судді                                                                                                В. С. Висоцька 
Б. І. Гулько
В. І. Крат 
Д. Д. Луспеник
Є. В. Синельников
М. Є. Червинська