Ухвала
21 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 359/5053/18
провадження № 61-15903ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада                     2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області                               від 29 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду                        від 24 вересня 2020 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року касаційну скаргу на оскаржені судові рішення залишено без руху для подання касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження, скаржнику надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання ухвали.
02 грудня 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 надіслав уточнену касаційну скаргу, в якій, серед іншого, посилається на те, що судами не враховано висновок, викладений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року у справі № 6-299962св15, і є необхідність відступлення від застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржених судових рішеннях роз`яснення, викладеного в абзаці 1 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9.
Ці доводи не можуть бути підставою касаційного оскарження, оскільки згідно із статтею 263 ЦПК України висновки, на які посилається скаржник, не є висновками Верховного Суду у розумінні цієї статті щодо застосування норми права у подібних правовідносинах і не підлягають врахуванню та зазначенню в касаційній скарзі, як підстави для касаційного оскарження. 
Відповідно до положень частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, якщо не усунуті її недоліки у встановлений судом строк відповідно до вказівок в ухвалі суду про залишення скарги без руху.
Оскільки у встановлений судом строк та станом на 21 грудня 2020року, вимоги ухвали Верховного Суду від 12 листопада 2020 року частково не виконані, а тому касаційну скаргу в частині зазначених доводів, які не можуть бути підставами касаційного оскарження, належить визнати неподаною та повернути скаржнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України. 
Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині підстави касаційного оскарження -не враховання судами висновку, викладеного в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року у справі № 6-299962св15, необхідність відступлення від застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржених судових рішеннях роз`яснення, викладеного в абзаці 1 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, визнати неподаною та повернути скаржнику. 
Копію ухвали направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук