ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2548/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Колегія суддів П`ятого  апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Жигайлової О.Е.
за участі представника апелянта Маснюк М.М.,
              представника позивача  Романенка О.Л.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Другого Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)  на  рішення   Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня            2020 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного  позовного провадження у м.Одесі, у справі  за позовом  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до  Другого                   Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 3-тя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Михайлівське»  про визнання протиправним та скасування повідомлення

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2020  року позивач звернувся  до суду з адміністративним позовом до  відповідача та просив  визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28.02.2020 року №9583, винесене державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної                   виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління                  Міністерства юстиції (м.Одеса) Маснюк М.М.;  зобов`язати Другий Малиновський                 відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального            управління міністерства юстиції (м.Одеса) відкрити виконавче провадження за виконавчим документом Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/4447/19 від 06.02.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що  28.02.2020 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М., винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Зазначене повідомлення винесено за заявою Головного управління ДСНС України в Одеській області від 19.02.2020 року та виконавчого документу від 06.02.2020 року на рішення адміністративного суду по справі № 420/4447/19. Державним виконавцем у повідомленні зазначено про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що виконавчий лист виданий Одеським окружним адміністративним судом, за позовом ГУ ДСНС України в Одеській області до об`єднання багатоквартирного будинку «Михайлівське», не підлягає виконанню органом ДВС, так як у даному виконавчому листі не передбачено заходів для примусового виконання рішень. ГУ ДСНС України в Одеській області із прийнятим рішенням не погоджується, вважає:дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) не законними.  
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня  2020 року  адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28.02.2020 року № 9583, винесене державним виконавцем Другого  Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М. Зобов`язано Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 5, код ЄДРПОУ 38643633) відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» повторно розглянути заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про примусове виконання судового рішення по справі №420/4447/19 від 21.12.2019 року та прийняти рішення у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач     надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цієї частини позову відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що  у ст.. 10  Закону України «Про виконавче провадження» не зазначається  що застосування державним виконавцем  заходів реагування державного нагляду та контролю  відноситься у іншим заходам примусового характеру. Апелянт зазначає, що не отримував інформації стосовно оскарження  постанови про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, та зазначає, що судом першої інстанції не залучались до справи сторони виконавчого провадження, чим було порушено їх права.
Ухвалою  П`ятого  апеляційного адміністративного суду  від 02.12.2020 року залучено до участі в справі як третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору   –  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Михайлівське».
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/4447/19 від 21 грудня 2019 року задоволено                  позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в             Одеській області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку                «Михайлівське» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних                   організацій приміщень загального користування вищевказаного житлового будинку від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок) до повного усунення порушень вимог законодавства                                   у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №113 від 02.07.2019 року за номерами 1-9,                   11-18.
Рішення суду набрало законної сили 21.01.2020 року.
06.02.2020 року Одеським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист.
19.02.2020 року № 03/893/09 представником Головного управління ДСНС України в Одеській області подано заяву про примусове виконаня судового рішення до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). До заяви додано наступні документи: оригінал виконавчого листа № 420/4447/19, копія рішення суду від 21.12.2019 року по справі                      № 420/4447/19 та інші документи.
28.02.2020 року за результатами розгляду заяви стягувача державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маснюк М.М. повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.7 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".
Не погоджуючись із вказаним повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, позивач звернувся до суду з даним                         позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  у відповідача були відсутні підстави для прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, виходячи з наступного.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання                                       рішення.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (частина шоста статті 26 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.
Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту                         України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює               державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: 1) здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки,                        цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог                        законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними                службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; <…> 12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового                        зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей; <…>.
Відповідно до частин першої, другої статті 68 Закону України Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
За частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту населення України                повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв,                цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Застосування таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе тільки на підставі судового рішення адміністративного суду.
Звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду можливе у випадках визначених законом. Наведені положення статті 70 Кодексу цивільного захисту України є одним з тих випадків, коли орган контролю може (якщо для цього є підстави) застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування тільки шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого,              запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень; з іншого боку суд повинен                          зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування таких заходів реагування, як-от зупинення роботи підприємств чи їхніх окремих об`єктів. 
З урахуванням наведених контролюючим органом обставин у зіставленні з наслідками застосування заходів реагування адміністративний суд і повинен ухвалити рішення по суті і в межах позовних вимог.
Виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку - на Управління ДСНС. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) органи державної виконавчої служби і покладати на них виконати це судове рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону № 1404-VIII. Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування. Між тим, у цих правовідносинах управління ДСНС діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення (за Законом №1404-VIII), а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі №809/421/17 від 05.06.2019 року.
У цій справі спір виник у зв`язку з тим, що державний виконавець відмовив у примусовому виконанні виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, яким задоволено позов управління ДСНС щодо застосування до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Михайлівське» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю). 
З огляду на наведені мотиви колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Разом з тим, в апеляційній скарзі апелянт   посилається   лише  на положення ст.10  Закону України «Про виконавче провадження», якою не зазначається,  що застосування державним виконавцем  заходів реагування державного нагляду та контролю  відноситься до інших заходів примусового характеру, проте  рішення суду підлягає скасуванню з інших підстав викладених у цій постанові, тому   апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 271, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Другого Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)  – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року – скасувати.
Ухвалити  нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області – відмовити.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                         О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                            А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                                            А.Г. Федусик