УХВАЛА

24 листопада 2020 року  
Київ
справа №200/4185/20-а
адміністративне провадження №К/9901/26572/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської Н.А.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/4185/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2017 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2017 року;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з середньоденного грошового забезпечення у розмірі 319,37 грн.
22 червня 2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби                   15 листопада 2017 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2017 року.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.
В іншій частині позовних вимог    відмовлено.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині належної до стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 15 жовтня 2020 року.
26 жовтня 2020 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду заявником касаційної скарги усунуто встановлені судом недоліки шляхом направлення уточненої касаційної скарги, яку зареєстровано у Верховному Суді 12 листопада 2020 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі позивач, покликаючись на підпункт «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до КАС України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи № 200/7377/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 визнати протиправними дії щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення за квітень 2017 року; зобов`язати нарахувати та виплатити грошове забезпечення за квітень 2017 року в повному обсязі, згідно з пунктами 2, 3 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені, з 16 листопада 2017 року по дату винесення судового рішення, виходячи з середньоденного грошового забезпечення у розмірі 319,37 грн. 
Таким чином, позивач у касаційній скарзі довів наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
В уточненій касаційній скарзі позивач посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), як на підставу касаційного оскарження судових рішень.
Відповідно до вказаного пункту підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку 
Позивач вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норму права, а саме статті 116, 117 КЗпП, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц, у якій судом застосовано принцип співмірності та зменшено суму середнього заробітку в 2,5 рази, натомість Донецьким окружним адміністративним судом та Першим апеляційним адміністративним судом у справі №200/4185/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зменшено в 303 рази, (з 303401,50 грн. до 1000 грн.), що не відповідає принципу співмірності визначення розміру відповідальності відповідача за весь період прострочення виплати позивачу належної компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки , як учаснику бойових дій за 2016-2017рр.
На думку позивача, оскільки позовні вимоги в частині нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2017 року задоволено в повному обсязі, отже співмірне зменшення суми середнього заробітку за час розрахунку при звільненні в даному випадку не застосовується.
Також позивач наголошує, що після звільнення 15 листопада 2017 року ним постійно оскаржуються неправомірні дії військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасної та не в повному обсязі виплати йому коштів у зв`язку зі звільненням (справа 826/4965/18, справа 200/10108/19-а, справа 200/4185/20-а, справа 200/7377/20-а), що свідчить про порушення відповідачем статті 116 КЗпП України щодо несвоєчасної виплати належних позивачу коштів відповідно до чинного законодавства.
Враховуючи викладене, Суд вважає доведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
З огляду на те, що позивачем виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року, касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/4185/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду матеріали справи №200/4185/20-а.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали – та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова          
Судді                                                                                                     Н.А. Данилевич          
                                                                                                    В.Е. Мацедонська