УХВАЛА

17 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/11259/18
адміністративне провадження № К/9901/32386/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Блажівської Н.Є., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ-Трейд» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року позов задоволено.
Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху, через її невідповідність статті 296 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, не зазначено код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року у задоволенні заяви ГУ ДФС у м. Києві про продовження строків на усунення недоліків відмовлено, апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві повернуто особі, яка її подала.
ГУ ДПС у м. Києві (правонаступник ГУ ДФС у м. Києві) подано заяву про роз`яснення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року, а саме: чи перевіряв суд фактичність надходження судового збору, сплаченого платіжними дорученнями від 19.11.2018 №4144 та від 19.11.2018 №4123 при постановленні ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року; коли (дата) надходження на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду судового збору сплаченого платіжними дорученнями від 19.11.2018 №4144 та від 19.11.2018 №4123 відповідачем.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ГУ ДПС у м. Києві про роз`яснення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року відмовлено.
Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 КАС України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Постановляючи ухвалу від 21 жовтня 2020 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник фактично просив суд повідомити, чи дотримано судом вимоги частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» в частині перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, без наведення будь-яких обставин незрозумілості самого судового рішення.
Порядок та підстави роз`яснення судового рішення встановлені статтею 254 КАС України, відповідно до частини першої якої за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Частиною другою наведеної статті передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання..
З наведеної норми випливає, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.
З касаційної скарги не вбачається, в чому саме полягає його нечіткість та що викликає труднощі у розумінні резолютивної частини ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги. Скаржники фактично не погоджуються з прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, що не стосуються змісту судового рішення і не свідчить про його незрозумілість.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, вірно застосував положення статті 254 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ-Трейд» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В.Білоус
Судді                                                                                                     Н.Є.Блажівська
                                                                                                    І.Л.Желтобрюх