ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Херсон

Справа №661/5470/19
Провадження № 22-ц/819/1627/20 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий           Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)
судді:                         Кутурланова О.В.
                              Приходько Л.А.
секретар судового засідання: Дундич А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Матвєєвої Н.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.
Позовна заява мотивована тим, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що була набута ними в порядку приватизації державного житлового фонду. 
На теперішній шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, у зв`язку з чим позивачі просили провести поділ зазначеного нерухомого майна, визнавши за сторонами право власності на 1/3 частину квартири, виходячи із рівності часток у праві власності. 
Стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23500,00грн.
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року позов задоволений частково.
Ухвалено визнати за ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за кожним право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .
Стягнуто із ОСОБА_3   на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1595,10грн., витрати на  професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., та на користь  ОСОБА_2  судовий збір у розмірі 1595,10грн.,  витрати, пов`язані з розглядом справи на проведення незалежної оцінки нерухомого майна в сумі 1500,00 грн., витрати  на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилавшись на неправильне застосування судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просять рішення суду в цій частині змінити та збільшити розмір присуджених до стягнення на користь позивачів судових витрат, а саме стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14500,00грн. та на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00грн. В решті рішення суду залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольнивши частково позовні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не зазначив у чому саме, на його думку, полягає завищеність їх розміру та неспівмірність із складністю справи.
Зазначили, що розмір витрат на правничу допомогу, у заявленому ними розмірі, підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а тому вважають, що підстави для зменшення розміру судових витрат відсутні.  
Крім того, апелянти вказали, що у затвердженому державною судовою адміністрацією України наказі №622 від 21 грудня 2018 року міститься додаток №2 «Про затвердження загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ», в якому визначені коефіцієнти складності справ, за яким позовна заява про визнання права власності, подана в порядку цивільного судочинства, віднесена до 18 коефіцієнту складності.
Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
В судове засіданні суду апеляційної інстанції позивачі та їх представники не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до ст.128 ч.6 ЦПК України. В апеляційній скарзі позивачі просили розгляд справи провести без їх участі.
Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Вересенко В.М. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вказавши на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідача, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що 10 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Кравець і партнери» укладений договір про надання правничої допомоги (а.с.53-54).
17 вересня 2019 року договір про надання правничої допомоги №229 укладений між адвокатським об`єднанням «Кравець та партнери» та ОСОБА_2 (а.с.55-56).
За цими договорами адвокатське об`єднання зобов`язалося, в порядку та умовах, визначених договором, надати замовникам правову допомогу за їх запитом (п.1.1 договорів).
Вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в Додатку №1 до договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін (п.4.1).
Згідно пунктів 4.3, 4.4 клієнт здійснює оплату за цим договором протягом 5 (п`ять) банківських днів з моменту надання рахунку, виданого адвокатським об`єднанням. Розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання.
Згідно розрахунку судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в редакції від 11 серпня 2020 року (а.с.185), розмір понесених позивачами витрати на професійну правничу допомогу склав 23500грн., з яких: 
-5000,00грн. - підготовка та подача позовної заяви;
-1000,00грн. - підготовка та подача адвокатського запиту до виконавчого комітету Новокаховської міської ради;
-1000,00 грн. - підготовка та подача адвокатського запиту до КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради;
-по 3000,00грн. - за участь представника позивачів у призначених по справі в режимі відеоконференції судових засідання 12 лютого,13 березня, 26 травня, 23 липня та 12 серпня 2020 року, за кожне засідання;
-1500,00грн. - витрати пов`язані з проведенням оцінки об`єкту нерухомого майна, що була необхідна для визначення ціни позову.
Частиною першою статті 15 ЦПК України передбачено право учасники справи на користування правничою допомогою.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3).
Відповідно до положень частин 1 - 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Матеріалами справи встановлено, що 23 липня 2020 року представником відповідача - адвокатом Вересенком В.М. заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, з посиланням на завищену вартість участі адвоката позивачів у судових засіданнях, складання позовної заяви та запитів, а також неспівмірність витрат, оскільки визначена вартість виконаних робіт не містить будь-яких даних щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). 
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, опис наданих послуг та наявні в матеріалах справи докази на підтвердження їх сплати не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Задовольняючи частково вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів понесених ними витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив, що вони є завищеними та такими, що не відповідають складності справи й виконаним адвокатом обсягу робіт (наданих послуг), а тому, на думку колегії суддів, правомірно зменшив розмір витрат, пов`язаний з підготовкою та складанням позовної заяви, з 5000,00 грн. до 2000,00грн., а також витрат, пов`язаних з підготовкою та складанням запитів, з 1000,00грн. до 500,00грн. за кожний.
Щодо вимог про стягнення 15000,00грн. за участь адвоката в п`яти судових засіданнях суду першої інстанції, проведених в режимі відеоконференції з судом м. Києва (за місцезнаходження адвоката) слід зазначити наступне.
Судові засідання призначені на 12 лютого, 13 березня та 26 травня 2020 року тривали близько 3-5 хв. та розгляд справи відкладався, через неявку відповідача, а отже адвокат фактично не здійснював свої представницькі повноваження, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано, виходячи з критерію реальності й розумності, зменшив розмір витрат на правничу допомогу, пов`язаний з участю представника позивачів у цих судових засіданнях до 500,00грн. за кожне. 
Тривалість судових засідань, призначених на 23 липня 2020 та 12 серпня 2020 року склала 30хв. та 1 год. 20хв., відповідно, а тому суд першої інстанції правомірно, урахувавши принцип співмірності витраченого адвокатом часу, зменшив заявлену до стягнення суму з 3000,00грн до 1000,00грн. 
Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений позивачами до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу дійсно є завищеним, належним чином необґрунтованим та становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Посилання в апеляційній скарзі на затверджений державною судовою адміністрацією України наказ №622 від 21 грудня 2018 року, що містить додаток №2 «Про затвердження загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ», в якому визначені коефіцієнти складності справ, за яким позовна заява про визнання права власності, подана в порядку цивільного судочинства, віднесена до 18 коефіцієнту складності, висновки суду не спростовують, оскільки затвердження загального класифікатора спеціалізації суддів та категорій справ використовується для ведення документообігу, визначення спеціалізації суддів (судових палат), при розподілі справ між суддями, формування судової статистики та визначення навантаження на суддів, а не є критерієм визначення складності справи й, як наслідок, не впливає на визначення розміру понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, враховуючи характер виконаних адвокатським об`єднанням обсяг робіт (підготовка та подача позовної заяви, адвокатських запитів), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається (стаття 367 ЦПК України).
За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 17 листопада 2020 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко 

Судді: О.В. Кутурланова

Л.А. Приходько